УХВАЛА

14 квітня 2020 року 
Київ
справа № 360/4449/18
адміністративне провадження №К/9901/9274/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
перевіривши касаційну скаргу   Офісу великих платників податків ДПС на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року у справі №360/4449/18 за позовом Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Головного управління ДФС у Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
26 березня 2020 року Офіс великих платників податків ДПС (згідно з штрих-кодом на поштовому конверті) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року у справі №360/4449/18.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з такого.
Відповідно до частини першої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами пункту 2 частини 5  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу  розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Частиною шостою  статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України  передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.
Такий перелік не є вичерпним.
Зі змісту пункту 10 частини шостої  статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України  можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта  статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, а також через складність та інші обставини.
Відповідно до пункту 20 частини першої  статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України  адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що  предметом розгляду в даній справі були вимоги немайнового характеру щодо визнання протиправними дій Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними дій Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі № 360/4449/18, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року позовні вимоги було задоволено частково - визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо невнесення в Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформації про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість податкових періодів січня 2017 року в розмірі 4 822 914,00 грн (чотири мільйони вісімсот двадцять дві тисячі дев`ятсот чотирнадцять грн 00 коп.), березня 2017 року в розмірі 7 278 714,00 грн (сім мільйонів двісті сімдесят вісім тисяч сімсот чотирнадцять грн 00 коп.), квітня 2017 року в розмірі 1 137 071,00 грн (один мільйон сто тридцять сім тисяч сімдесят одна грн 00 коп.); зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби внести електронним повідомленням до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформацію про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування, з одночасним внесенням інформації щодо платіжних реквізитів, необхідних для перерахування сум бюджетного відшкодування на поточний банківський рахунок Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» в обслуговуючому банку; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги суди виходили з того, що Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування передбачає його інформаційне наповнення, зокрема, шляхом внесення електронними повідомленнями інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків, та інформації щодо платіжних реквізитів, необхідних для перерахування сум бюджетного відшкодування на поточні банківські рахунки платників податку в обслуговуючому банку, саме контролюючим органом. Згідно з пунктом 1 глави 1 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року № 422  та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881, органу ДФС, в якому перебуває платник за неосновним місцем обліку, надається доступ до інтегрованих карток платника, відкритих за неосновним місцем обліку, для внесення відповідної інформації.
Отже, суд касаційної інстанції приходить до висновку про віднесення даної справи до справ незначної складності, враховуючи характер спірних правовідносин, предмет доказування тощо.
Окрім того, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи та застосування законодавства на час спірних правовідносин, а також значення справи для сторін та суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.
Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.
Згідно з пунктом 1 частини першої  статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
До матеріалів касаційної скарги додано клопотання про заміну відповідача у справі з Офісу великих платників податків ДФС (код ЄДРПОУ 39440996) на Офіс великих платників податків ДПС (код ЄДРПОУ 43141471).
В обґрунтування вищенаведеного клопотання податковий орган посилається на  постанову Кабінету Міністрів України № 537 від 19 червня 2019 року «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», якою утворено Офіс великих платників податків Державної податкової служби.
Крім того, відповідно до наказу Державної податкової служби від 28 серпня 2019 року №36 «Про початок діяльності Державної податкової служби» розпочато виконання Державною податковою службою функцій і повноважень 
А отже в даному випадку має місце публічне правонаступництво та передача адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого.
Верховний Суд, проаналізувавши вищенаведене клопотання та надавши йому відповідну правову оцінку прийшов до наступного висновку.
Відповідно до    статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України    у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку щодо задоволення клопотання Офісу великих платників податків ДПС про заміну відповідача у справі №360/4449/18 з Офісу великих платників податків ДФС (код ЄДРПОУ 39440996) на Офіс великих платників податків ДПС (код ЄДРПОУ 43141471).
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 52, 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
У Х В А Л И В :
Замінити відповідача у справі №360/449/18 з Офісу великих платників податків ДФС (код ЄДРПОУ 39440996) на Офіс великих платників податків ДПС (код ЄДРПОУ 43141471).
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року у справі №360/4449/18.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                  І.А. Васильєва
С.С. Пасічник
В.П. Юрченко