П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/7623/19 
Головуючий у 1-й інстанції: Чернова Г.В. 
          Суддя-доповідач:  Драчук Т. О. 

14 травня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Драчук Т. О. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Полотнянка Ю.П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці ДФС на додаткове рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, 
В С Т А Н О В И В :
в травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів UА101000/2019/200108/2 від 25.03.2019.
Також, позивач просив визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА101070/2019/00273 від 26.03.2019.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року позов задоволено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2020 апеляційну скаргу Житомирської митниці ДФС залишено без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року - без змін.
Повернуто Житомирській митниці ДФС сплачену суму судового збору в розмірі 4027,93 грн. згідно з платіжними дорученнями № 917 від 24.10.2019 та № 986 від 27.11.2019.
27.02.2020 від представника позивача надійшла письмова заява щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, оскільки такі судом 24.09.2019 вирішено не було.
Додатковим рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року заяву представника позивача задоволено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці ДФС (вул. Перемоги, 25, м.Житомир,10003,код ЄДРПОУ 39421140) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 6249,49 грн.
Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити рішення суду І інстанції та прийняти нове, яким встановити суму стягнення судового збору в розмірі 1646 грн. 39 коп., замість 6249 грн. 49 коп.
Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не з`ясував усі обставини, що мають значення для справи та надав не належну оцінку тим обставинам та доказам, що присутні в матеріалах справи.
Оскільки додаткове рішення суду першої інстанції прийняте у порядку письмового провадження без повідомлення сторін, сторони не просили проводити розгляд справи за їх участю, справу належить розглядати у порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою заяву щодо вирішення питання про розподіл судових витрат задовольнити частково, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивачем заявлено дві вимоги визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів UА101000/2019/200108/2 від 25.03.2019 та визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА101070/2019/00273 від 26.03.2019.
Тобто, одна вимога майнового характеру та одна немайнового характеру.
Приймаючи оскаржуване додаткове рішення суд першої інстанції виходив з того, що позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, а тому судові витрати, понесені позивачем, в частині сплаченого ним судового збору в загальній сумі 6249,49 грн. згідно квитанції від 13.05.2019 № 0.0.1350880227.1 та від 31.05.2019 № J05313MWNW, належать до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З аналізу наведеної норми адміністративного процесуального законодавства вбачається, що застосування інституту ухвалення додаткового судового рішення полягає в усуненні неповноти судового рішення.
Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями ст.139 КАС України.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вже встановлено судами позивач подав позов в межах двох вимог (однієї майнового характеру та однієї немайнового).
Відповідно до п.п.1 п.3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з п.п.1 п.3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня встановлено у розмірі 1921 грн.
Вимога про скасування рішення про коригування митної вартості товарів UА101000/2019/200108/2 від 25.03.2019 є вимогою майнового характеру.
Згідно з оспорюваним рішенням позивачу донараховано суму митної вартості товару з 8650,00 Евро (EUR) до 17660,00 Евро (EUR), тобто донарахування складає 9010,00 Евро (EUR), водночас, позивач не погодився з цим.
Відповідно до вказаного рішення курс валют до 1 (одного) Евро (EUR) складав 31,036761 грн., отже  9010,00 Евро (EUR) дорівнює еквіваленту 279 641, 217 грн.
В свою чергу, згідно з постановою Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 16.03.2020 в справі №1.380.2019.001962 зазначено, що різниця митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом в оскаржуваному рішенні, і є ціною позову, з якої має бути обрахований належний до сплати судовий збір.
В свою чергу, така різниця в даній справі складає 87799,06 грн.
Таким чином, за подання позову майнового характеру судовий збір підлягав сплаті у розмірі 877,99 грн. (87799,06 х 1%).
В свою чергу, сума судового збору за вимогу немайнового характеру складає 1921 грн. х 0,4 = 768,40 грн.
На підставі зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що сума судового збору, яку необхідно було сплатити при подані позовної заяви складає 877,99 грн. + 768,40 грн. = 1646,39 грн.
Отже, на підставі вказаного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці ДФС (вул. Перемоги, 25, м.Житомир,10003,код ЄДРПОУ 39421140) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судового збору в сумі 6249,49 грн., оскільки такому стягненню підлягає сума в розмірі 1646,39 грн.
Судовий збір за подання позовної заяви позивачем сплачувався відповідно до квитанції №0.0.1350880227.1 від 13.05.2019 (а.с.2) на суму 877,10 грн. та квитанції №MP_AB211180TSP_7811871 від 31.05.2019 (а.с.2) на суму 5372,39 грн.
Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зважаючи на обставини справи, які суд першої інстанції в повній мірі не встановив, додаткове рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення заяви позивача, тому додаткове рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким заяву позивача щодо стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача задовольнити частково.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлений можливості звернутись до суду першої інстанції в межах ст.7 ЗУ "Про судовий збір", а саме п.1 ч.1 ст.7 та ч.2 ст.7 даного Закону (сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.)
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Житомирської митниці ДФС задовольнити  повністю.
Додаткове рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирській митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови скасувати.
Прийняти нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 щодо винесення додаткового рішення та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці ДФС (вул. Перемоги, 25, м.Житомир,10003,код ЄДРПОУ 39421140) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судового збору в сумі 6249,49 грн., задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці ДФС (вул. Перемоги, 25, м.Житомир,10003,код ЄДРПОУ 39421140) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1646,39 грн. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Драчук Т. О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Ватаманюк Р.В.    Полотнянко Ю.П.