ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" травня 2020 р.           Справа№ 910/14396/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тарасенко К.В.
суддів:            Іоннікової І.А. 
          Разіної Т.І. 
 
           при секретарі судового засідання: Горді В.В.
за участі представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 27.05.2020
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» 
на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2019
у справі № 910/14396/19 (суддя: Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрополь-ТЕН» 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» 
про стягнення 429 456,33 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1.1. короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрополь-ТЕН» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» про стягнення 429 456,33 грн, з яких: 379 580,00 грн основного боргу, 15 266,58 грн 3% річних, 34 609,75 грн інфляційних втрат.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неоплату відповідачем поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрополь-ТЕН» товару.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі №910/14396/19 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрополь-ТЕН» 379 580 грн 00 коп. основного боргу, 3% річних у розмірі 15 266 грн 58 коп., 34 609 грн 75 коп. інфляційних втрат та 6 441 грн 84 коп. судового збору.
Рішення мотивоване тим, що відповідач жодних заперечень з приводу отримання продукції не надав, а з урахуванням поданих доказів підтверджується факт наявності заборгованості та наявність підстави для стягнення 3% річних, та інфляційних втрат за неналежне виконання грошового зобов`язання.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі №910/14396/19 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю. 

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:
2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2020 для розгляду справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі № 910/14396/19 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.
28.02.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» про усунення недоліків з доказами сплати судового збору у встановленому законом розмірі. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/14396/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2019. Розгляд апеляційної скарги призначено на 01.04.2020. Зупинено дію оскаржуваного рішення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами від 16 березня 2020 р. № 215 та від 25 березня 2020 р. № 239 установлено з 12 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. на усій території України карантин.
26.03.2020 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Ухвалою від 31.03.2020 повідомлено учасників справи №910/14396/19, що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 не відбудеться 01.04.2020. Розгляд апеляційної скарги призначено на 06.05.2020.
Ухвалою від 05.05.2020 повідомлено учасників справи №910/14396/19, що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 не відбудеться 06.05.2020. Розгляд апеляційної скарги призначено на 27.05.2020.
У судове засідання 27.05.2020 представники сторін з`явились та надали пояснення по суті спору.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права.
За твердженням апелянта, позивач не направляв йому вимог про повернення (сплату) коштів, а тому у відповідача не настав строк оплати коштів, які є предметом спору.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін з огляду на те, що позивач належним чином виконав зобов`язання з поставки товару, а відповідач, у якого обов`язок по оплаті виник з моменту прийняття товару, свого зобов`язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість яка є предметом даного спору.

2.4. інші процесуальні дії у справі:
У судовому засіданні 27.05.2020 представник відповідача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Представник позивача в судовому засіданні 27.05.2020 надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Мотивувальна частина.
3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:
3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини
27.10.2017 та 04.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрополь-ТЕН» (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» (далі - Покупець) був укладений договір у спрощений спосіб шляхом виставлення рахунку № 630 від 27.10.2017 на суму 151 500,00 грн, та рахунку № 682 від 04.12.2017 на суму 192 780,00 грн.
На виконання договору від 27.10.2017 (рахунок № 630) Постачальник (позивач) поставив продукцію наступним чином:
-           15.11.2017 30 шт ТЕНів 350 на суму 42 300,00 грн (видаткова накладна № 418 від 15.11.2017);
-           16.11.2017 20 шт ТЕНів 350 на суму 28 200,00 грн (видаткова накладна № 419 від 16.11.2017);
-           23.11.2017 10 шт ТЕНів 450 на суму 16 200,00 грн (видаткова накладна № 431 від 23.11.2017);
-           24.11.2017 37 шт ТЕНів 450 на суму 59 940,00 грн (видаткова накладна № 433 від 24.11.2017);
-           30.11.2017 3 шт ТЕНів 450 на суму 4 860,00 грн (видаткова накладна № 449 від 30.11.2017).
На виконання вказаного договору (рахунку № 682) від 14.12.2017 поставив продукцію до кінця 2017 і свої зобов`язання виконав. На підтвердження вказаних обставин до суду надані рахунок № 682 від 04.12.2017 та видаткова накладна № 456 від 04.12.2017 на поставку 47 шт ТЕНів 450 на суму 76 140 грн та видаткову накладну № 500 від 22.12.2017 на поставку 72 шт ТЕНів на суму 116 640 грн.
Надалі, 25.04.2018 між сторонами був укладений договір на реалізацію товару (ТЕНи), а саме: ТЕН 400 - 240 шт на загальну суму 388 800,00 грн.
Поставка вказаної продукції за усною домовленістю сторін відбувалась наступним чином:
-           30.10.2018 30 шт ТЕНів 400 на суму 48 600,00 грн (видаткова накладна № 333 від 30.10.2018);
-           01.11.2018 70 шт ТЕНів 400 на суму 113 400,00 грн (видаткова накладна № 337 від 01.11.2018);
-           02.11.2018 40 шт ТЕНів 400 на суму 64 800,00 грн (видаткова накладна № 339 від 02.11.2018);
-           24.12.2018 30 шт ТЕНів 400 на суму 48 600,00 грн (видаткова накладна № 401 від 24.12.2018);
-           26.12.2018 50 шт ТЕНів 400 на суму 81 000,00 грн (видаткова накладна № 405 від 26.12.2018);
-           27.12.2018 20 шт ТЕНів 400 на суму 32 400,00 грн (видаткова накладна № 407 від 27.12.2018) на загальну суму 388 800,00 грн.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що між сторонами виникли правовідносини щодо поставки, водночас покупець не здійснив повну оплату поставленого товару.
З матеріалів справи вбачається, що покупець здійснив оплату рахунку № 630 28.03.2018 на суму 123 500,00 грн та 29.06.2019 на суму 3 200,00 грн, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 24 800,00 грн.
Відповідач у свою чергу обов`язок з оплати поставленого товару по рахунку № 682 не виконав у зв`язку із чим за ним рахується заборгованість у розмірі 192 780,00 грн, яку позивач просить стягнути з Покупця в межах даного позову.
Також ТОВ «Укрополь-ТЕН» виставило відповідачу рахунок № 346 від 08.10.2018 на суму 226 800,00 грн. Вказаний рахунок був сплачений покупцем наступним чином: 09.10.2018 на суму 80 000,00 грн, надалі 31.01.2019 на суму 100 000 грн, а 19.06.2019 решта коштів - 46 800,00 грн. За вказаним рахунком заборгованість у відповідача відсутня.
Рахунок № 423 від 05.12.2018 був виставлений позивачем покупцю на суму 162 000,00 грн, проте Покупець вказаний рахунок не оплатив, внаслідок чого утворилась заборгованості 162 000,00 грн.
Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за наслідками неналежної оплати поставленого товару становить 379 580,00 грн (24 800,00 грн + 192 780,00 грн + 162 000,00 грн), яку ТОВ «Укрополь-ТЕН» просило стягнути з відповідача. 
Заперечуючи проти задоволення позову відповідач вказує, що строк оплати не настав у зв`язку з відсутністю вимоги про оплату поставленого товару, однак колегія суддів з такими твердженнями не погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до п.4.2. Договору сторони погодили, що оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошей на поточний рахунок Постачальника згідно наданого рахунку-фактури. Датою поставки Товару вважається дата виписки Постачальником видаткової накладної за умови її підписання Покупцем.
Таким чином, відповідно до рахунку № 630 від 27.10.2017 строк оплати є таким, що настав 30.11.2017, відповідно рахунку № 682 від 04.12.2017 строк оплати є таким, що настав 22.12.2017 та відповідно до рахунку № 423 від 05.12.2018 є таким, що настав 27.12.2018.
В свою чергу, доводи відповідача про те, що вказаний строк не настав не ґрунтуються ні на положеннях Договору, ні на нормах чинного законодавства, а тому відхиляються як безпідставні, а отже суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в чатсині стягнення 379 580,00 грн заборгованості.
Крім суми основного боргу позивачем також заявлено до стягнення три проценти річних у розмірі 15 266,58 грн та 34 609,75 грн інфляційних втрат.
Колегія суддів вважає розрахунок 3% річних та інфляційних втрат долучений до позовної заяви обґрунтованим, а з у рахуванням положень ст. 625 Цивільного кодексу України вказані суми підлягають стягненню з відповідача.

3.4. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду
Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
З огляду на обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем порушено права позивача на своєчасне отримання оплати за поставлений товар і вказані права підлягають захисту в судовому порядку.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:
4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи 
Враховуючи, що позивач довів належними та допустимими доказами наявність заборгованості відповідача, яка утворилась у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання, висновки суду першої інстанції про обґрунтованість позову є законними та обґрунтованими.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Згідно з частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст.638 Цивільного кодексу України).
Згідно ч. 1 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Відповідно до частини 1 статті 641 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
У відповідності до ст. 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Нормами ст. 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
За приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. 
Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.
Статтею 688 Цивільного кодексу України на покупця покладено обов`язок повідомити продавця про порушення умов договору щодо кількості, асортименту, якості, комплектності товару в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару. 
Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.
У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. 
Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:
5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу
Колегія суддів відхиляє посилання відповідача на те, що строк виконання зобов`язання не настав, оскільки чинним законодавством передбачено обов`язок оплати поставленого товару після його отримання, якщо інше не передбачено Договором, при цьому, Договором сторони не передбачали обов`язковість вимоги про оплату поставленого товару, а отже строк виконання зобов`язання настав.
Інших обґрунтованих доводів які б впливали на наявність у відповідача обов`язку виконати зобов`язання по оплаті товару апелянтом не заявлено.
В свою чергу, доводи позивача, що відповідач не спростував наявність підстав для задоволення позову колегія суддів визнає обґрунтованими.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.
Рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі № 910/14396/19 підлягає залишенню без змін.
Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі № 910/14396/19 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:
7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі № 910/14396/19 залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі № 910/14396/19 залишити без змін.
3.          Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі № 910/14396/19.
4.          Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ».
5.          Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України. 
Повний текст рішення складено та підписано: 18.06.2020.

Головуючий суддя                                                            К.В. Тарасенко 

Судді                                                                                І.А. Іоннікова

                                                                                            Т.І. Разіна