Справа № 161/2241/20 	Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С. С. 	
Провадження № 22-ц/802/458/20  Категорія: 84 	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
02 червня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В.,Осіпука В. В.,
з участю:
секретаря судового засідання - Лимаря Р.В.,
осіб, які можуть отримати статус учасника справи, - 
позивача - ОСОБА_1 ,
представників позивачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
представника відповідача - Мартіросяна А. Г. ,
представника відповідача - Панечко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Луцька Рів"єра", ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопрод" на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2020 року , 
                                       В С Т А Н О В И В:
У лютому 2020 року ОСББ «Луцька Рів`єра», ОСОБА_1 звернулися до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, мотивуючи її тим, що вони мають намір подати позов про визнання недійсним договору від 25.05.2018 року купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0395га, кадастровий номер 0710100000:21:033:0070, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , укладеного між Приватним підприємством «Торгінвестбуд-Луцьк» та ОСОБА_5 ; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42094637 від 17.07.2018р. державного реєстратора реєстраційної служби Виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області Форостецького Ігоря Олександровича про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно №27074955 від 12.07.2018 ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на зазначену земельну ділянку площею 0,0395га, кадастровий номер 0710100000:21:033:0070, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1600315007101; визнання недійсним договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 23 серпня 2018р., укладеного між власником ОСОБА_5 та землекористувачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Екопрод»; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42757631 від 30.08.2018 державного реєстратора реєстраційної служби Виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області Оляніцької Оксани Вікторівни про інше речове право 27690985 від 27.08.2018 р. - забудови цієї ж земельної ділянки (суперфіцію) площею 0,0395га, на підставі договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 23.08.2018, укладеного між власником ОСОБА_5 та землекористувачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Екопрод»; витребування у добросовісного набувача Приватного підприємства «Торгінвестбуд-Луцьк» зазначеної вище земельної ділянки площею 0,0395 га в користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Луцька Рів`єра» (код ЄДРПОУ 42471998). У заяві вказано,що позов буде поданий протягом 10 днів з дня винесення ухвали про забезпечення позову, так як у заявників є всі підстави вважати про можливе переоформлення спірної земельної ділянки на іншу особу, або її забудову, що унеможливить виконання в майбутньому судового рішення, і даний факт підтверджується уже укладеним між забудовником ПП «Торгінвестбуд-Луцьк та ОСОБА_5 спірним договором купівлі-продажу земельної ділянки, при тому, що після здачі багатоквартирного будинку забудовник зобов`язаний був передати її ОСББ «Луцька Рів`єра. Вказують, що учасниками справи (відповідачами) у зв`язку із їх зверненням до суду із зазначеними вимогами будуть : ОСОБА_5 , ПП «Торгінвестбуд-Луцьк», ТОВ «Екопрод», Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, виконком Луцької міської ради, Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Затишок-7», ТОВ «Три-Пілля Проект», третя особа - Відділ Держархбудконтролю Луцької міської ради.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2020 року заяву задоволено.
Накладено арешт на належну на праві власності ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельну ділянку площею 0,0395га, кадастровий номер 0710100000:21:033:0070, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), що розташована за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1600315007101, номер запису про право власності: 27074955, індексний номер 42094637.
Заборонено ОСОБА_5 , ТзОВ «Екопрод» та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо предмета спору, а саме земельної ділянки площею 0,0395га, кадастровий номер 0710100000:21:033:0070, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), що розташована за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1600315007101.
Не погоджуючись із даною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Екопрод» подало апеляційну скаргу, в якій вважає її протиправною, необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що дана ухвала суду завдає значних збитків ТОВ «Екопрод» та порушує конституційні права товариства. Судом не було встановлено, чи існує реальна загроза невиконання судового рішення.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Екопрод» ОСББ «Луцька Рів`єра» та ОСОБА_1 вважають доводи необгрунтованими. Звертають увагу суду на те, що власником спірної земельної ділянки є ОСОБА_5 , при цьому власник дану ухвалу суду не оскаржує, отже вона не може бути скасована, оскільки арешт земельної ділянки ніяким чином не порушує права апелянта. Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.        
Представник ГУ Держгеокадастру вказала, що покладається на розсуд суду, оскільки жодним чином вказаним судовим рішенням права чи обов`язки управління не порушуються.
Представники позивачів заперечували проти апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що спір між сторонами існує та носить матеріальний характер, зокрема і щодо витребування майна, тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Такий висновок суду зроблено судом із врахуванням норм процесуального права та обставин, наведених у заяві, а тому колегія суддів погоджується з ним у повному обсязі.
З матеріалів справи вбачається, що підставою майбутнього позову у даній справі є спір про земельну ділянку за колишнім кадастровим номером 0710100000:21:033:0028, загальна площа 0,0678 га, з цільовим призначенням- для будівництва та обслуговування багатофункціонального комплексу із закладами торгівлі, офісними, житловими приміщеннями та підземним паркінгом після завершення будівництва «Нове будівництво багатоквартирного двохсекційного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 , на забудову якої видано містобудівні умови та обмеження від 17.12.2015 за №183-29-31-15 (m) замовнику ПП «Торгінвестбуд-Луцьк».
Заява мотивована тим, що після введення вказаного будинку в експлуатацію спірна земельна ділянка була поділена на дві ділянки з різними кадастровими номерами та зі зміненими цільовими призначеннями. Одна із цих земельних ділянок з кадастровим номером 0710100000:21:033:0070 була відчужена забудовником заінтересованій особі гр. ОСОБА_5 згідно з договором купівлі-продажу від 25.05.2018 р. за № 5708. ОСОБА_5 уклав договір про встановлення права користування спірною земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 23.08.2018 р. із землекористувачем ТОВ «Екопрод», а останній встановив паркан на спірній земельній ділянці та шляхом обману намагався розпочати нове будівництво торгово-офісного приміщення на АДРЕСА_1 . В подальшому Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради видані ТОВ «Екопрод» містобудівні умови та обмеження для проєктування об`єкта будівництва скасувало. Начальником відділу ДАБУ Луцької міської ради винесені постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано ТОВ «Екопрод» винним у вичненні даних порушень.
З огляду на зазначене заявники вказують на обгрунтовані підстави вважати про можливе переоформлення спірної земельної ділянки на іншу особу, або її забудову, що унеможливить виконання в майбутньому судового рішення і дані побоювання підтверджують уже укладеним між забудовником ПП «Торгінвестбуд-Луцьк» та ОСОБА_5 спірним договором купівлі-продажу земельної ділянки, договором суперфіцію, всупереч домовленості, що після здачі багатоквартирного будинку забудовник зобов`язаний передати її новоутвореному ОСББ «Луцька Рів`єра» для облаштування стоянки для автомобілів власників житлового будинку. 
З матеріалів справи судом встановлено, що на підставі Акта готовності об`єкта до експлуатації від 03 травня 2018 року видано сертифікат серії ВЛ № 162181350080 від 15 травня 2018 року, яким підтверджується готовність до експлуатації 11-поверхового багатоквартирного (152 квартири) двохсекційного житлового будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 .
У п.13 вказаного Акта зазначається інформація щодо приналежності спірної земельної ділянки до вказаного новозбудованого житлового об`єкта.
Заявники вказують, що ТОВ «Екопрод» після укладення договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 23.08.2018 р. з метою перешкоджання в подальшому передачі спірної земельної ділянки належному землекористувачу ОСББ «Луцька Рів`єра», встановив паркан. 
Як видно з матеріалів справи, 25.09.2018 року за № 90-МУ Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради видані відповідачу ТОВ «Екопрод» містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, які згодом були скасовані. А 07.05.2019 року ТОВ «Екопрод» було притягнуто до адмінвідповідальності у вигляді штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.
Необхідність забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборони вчиняти щодо неї будь-які дії мотивовано високою імовірністю відчуження відповідачами спірної земельної ділянки, що може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову в користь великої кількості жильців і співвласників квартир даної новобудови - членів ОСББ «Луцька Рів`єра». 
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.
З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення, у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
У заяві про забезпечення позову має бути вказано як причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, як це передбачено нормами ст. 149 ЦПК України.
Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 151 ЦПК України).
Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 
Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно з п. 43 рішення у справі «Шмалько проти України» право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак і до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Обгрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
Доводи апеляційної скарги щодо нез`ясування судом першої ністанції наявності реальної загрози невиконання рішення та спосіб, в який просять заявники забезпечити позов, що є втручанням у внутрішню діяльність товариства та порушення його прав та інтересів, не заслуговують на увагу апеляційного суду з огляду на наступне.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.02.2020 по справі №381/4019/18, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій відносно предмета спору, які можуть у подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, зокрема, реалізація предмета спору чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладання договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо (аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 по справі №308/3824/16-ц).
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що беручи до уваги предмет спору, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.
Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. 
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопрод"  залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду впродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
        
Головуючий

Судді