П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2346/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Ковальчук О.К.  
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
05 березня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Граб Л.С.  Іваненко Т.В. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,
позивача -      ОСОБА_1             
представника відповідача - Барилюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області про визнання протиправними та скасування рішень, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури  Хмельницької області з наступними позовними вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №VI-007/2019 від 25.06.2019 року, рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури  Хмельницької області "Про відмову у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту" №53 від 22.03.2019 року;
- зобов`язати  кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури  Хмельницької області повторно у найближчий час прийняти письмовий іспит у позивача.
В обгрунтування позовних вимог зазначила, що оскаржувані рішення вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури у Хмельницькій області такими що прийняті з порушенням чинного законодавства. Вважає заниженими оцінки за виконану роботу за результатами оцінювання складення кваліфікаційного іспиту.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                         
На адресу суду апеляційної інстанції надійшли відзиви відповідачів на апеляційну скаргу позивача, в яких вони просять залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки вважають, що судом, при прийнятті вказаного рішення, дотримано норми процесуального та матеріального права.
Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.
Рішенням кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області №33 від 01 березня 2019 року ОСОБА_1 допущена до складення кваліфікаційного іспиту.
За результатами складання кваліфікаційного іспиту 22.03.2019 року кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Хмельницької області прийняла рішенням №53, яким визнала ОСОБА_1 такою, що не склала письмовий кваліфікаційний іспит, до складення усного кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 не допустила, відмовила у видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту.
Рішення кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Хмельницької області №53 від 22.03.2019 позивачка оскаржила до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області.
Рішенням від 25.06.2019 року №VI-007/2019 Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури скаргу ОСОБА_1 залишила без задоволення, а рішення кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області №53 від 22 березня 2019 року про відмову у видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту - без змін.
Не погоджуючись із рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №VI-007/2019 від 25.06.2019 року, рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури   Хмельницької області "Про відмову у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту" №53 від 22.03.2019 року, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача. На переконання суду, відповідачі при прийнятті оскаржуваних рішень №53 від 22.03.2019 про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту та №VI-007/2019 від 25.06.2019 про залишення скарги ОСОБА_1 без задоволення, а рішення кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області №53 від 22 березня 2019 року про відмову у видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту без змін, діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, правові підстави для скасування спірних рішень відсутні.
Зокрема, судом встановлено, що оцінювання відповідачем відповідей на завдання письмового іспиту здійснене за критеріями передбаченими пунктом 15 Порядку допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядку складення кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2013 року № 270. Також, в оскаржуваному рішенні КДКА в Хмельницькій області надало обґрунтоване роз`яснення з приводу оцінювання відповідей позивачки на питання, та об`єктивну оцінку результатам кваліфікаційного іспиту.
При цьому також встановлено, що наданий позивачці час для складання письмового іспиту визначений в межах, встановлених пунктом 12 Порядку №270.
При прийнятті рішення, судом першої інстанції, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, враховано висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 05.07.2019 у справі 820/3167/18.
Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI (далі Закон №5076-VI) кваліфікаційний іспит є атестуванням особи, яка виявила бажання стати адвокатом.
Частиною 2 статті 9 Закону №5076-VI  визначено, що кваліфікаційний іспит полягає у виявленні теоретичних знань у галузі права, історії адвокатури, адвокатської етики особи, яка виявила бажання стати адвокатом, а також у виявленні рівня її практичних навичок та умінь у застосуванні закону. Організація та проведення кваліфікаційного іспиту здійснюється кваліфікаційною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Порядок складення кваліфікаційних іспитів, методика оцінювання та програма кваліфікаційних іспитів затверджуються Радою адвокатів України.
Порядок оцінювання письмового іспиту здійснюється відповідно до положень Порядку допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядку складення кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2013 року № 270, із наступними змінами (далі - Порядок).
Пунктом 13.12 Розділу 4 Порядку передбачено, що особа, яка за результатами складання письмового іспиту отримала 80 балів і більше (максимум 120 балів), вважається такою, що успішно склала письмовий іспит.
Згідно з пунктом 13.5 Розділу 4 Порядку для виконання трьох завдань із різних галузей права особі, яка складає письмовий іспит, надаються підготовлені кваліфікаційною палатою КДКА фабули справ з зазначенням видів процесуальних документів, які мають бути складені цією особою, або матеріали (судові рішення, інші документи), необхідні для виконання завдань. Фабули і комплекти матеріалів затверджуються рішенням КДКА. Процесуальні документи, складені особою, мають відповідати вимогам процесуального права та містити правове обґрунтування.
Відповідно до пункту 13.6 Розділу 4 Порядку четверте завдання - письмовий висновок щодо правової позиції та тактики захисту або надання іншої правової допомоги по фабулі наданої справи повинен містити правовий аналіз проблемних правовідносин та пропозиції щодо способів і форм захисту прав особи (гіпотетичного клієнта) із зазначенням органів (інших суб`єктів) до яких слід звертатись, назв, видів і основного змісту процесуальних документів, які слід подавати, а також очікуваного позитивного результату.
Згідно з пунктом 13.7 Розділу 4 Порядку при складенні письмового іспиту особа, яка складає іспит, має право користуватися офіційними текстами нормативно-правових актів на друкованих носіях. Використання інших джерел інформації не дозволяється.
Пунктом 13.9 Розділу 4 Порядку визначено, що оцінка кожного із чотирьох письмових завдань здійснюється двома членами кваліфікаційної палати, і головою КДКА, якщо останній приймає участь у її засіданні, за шкалою від 0 до 30 балів. Середній бал за результатами складення письмового іспиту, вирахуваний як середньоарифметичне число від сумарної кількості виставлених балів, та не може перевищувати 120 і бути меншим за 80 балів.
Особа, яка за результатами складення письмового іспиту отримала 80 балів і більше (максимум 120 балів), вважається такою, що успішно склала письмовий іспит. При цьому, до складення усного іспиту допускаються особи, які успішно склали письмовий іспит.
Відповідно до п.15 розділу 4 Порядку, оцінювання завдань письмового іспиту здійснюється за наступними критеріями: відмінний рівень - 26-30 балів; добрий рівень - 21-25 балів; задовільний рівень - 20 балів; незадовільний рівень - 0 балів.
Судом встановлено, що відповідно до Порядку, відповіді на завдання письмового іспиту ОСОБА_1 оцінені двома членами палати і головою КДКА: питання №1 - по 22 бали двома членами палати та головою КДКА; питання №2 - по 24 бали двома членами палати та головою КДКА; питання №3 - по 0 балів двома членами палати та головою КДКА; письмовий висновок по фабулі справи - по 0 балів двома членами палати та головою КДКА. Середній бал за результатами письмового іспиту склав 48 балів. Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури вирішуючи скаргу по суті, прийшла до висновку, що рішення КДКА Хмельницької області № 53 від 22,03.2019 мотивоване, обґрунтоване та відповідає Порядку допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядку складення кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні. Зокрема, ОСОБА_1 було надано фабули справ, однак складені нею документи не містили належного правового обґрунтування, складені документи містили багато виправлень та помилок. 
Зокрема, судом досліджено відповіді позивача на завдання письмового іспиту та встановлено наступне.

Щодо першого завдання, позивачем не було враховано, що при складанні позовної заяви про стягнення боргу за договором позики, слід зазначити, що позикодавець має право на одержання процентів від суми позики. Також вона помилково зазначила в тексті позовної заяви "3% річних встановлених НБУ", хоча 3% річних встановлюються не НБУ, а ст.625 ЦК України. Також позовна заява не містить розрахунку пені, штрафу та 3% річних. Згідно відомості з оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту дане завдання оцінено в 22 бали, тобто як добрий рівень (п.15 Розділу 4 Порядку). ОСОБА_1 допустила помилки та виконане нею завдання свідчить про прогалини у знаннях з відповідного питання і невірне розуміння окремих аспектів поставленого питання.
У другому завданні позивач також допустила помилки, але членами комісії оцінено завдання в 24 бали, як добрий рівень знань (п.15 Розділу 4 Порядку).
Третє завдання - в заяві від потерпілого про кримінальне правопорушення ОСОБА_1 переписала фабулу справи та невірно визначила кваліфікацію злочину. Остання наполягала на тому, що дії особи слід кваліфікувати окремо за Ч.1 ст.296, ст.125 та ст.194 Кримінального кодексу України і посилається при цьому у поданій скарзі на п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 №10 «Про судову практику у справах про хуліганство». Однак п.5 вказаної постанови передбачено, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла. Вказане не враховано ОСОБА_1 при складанні скарги.
В четвертому завданні позивач допустила помилки і невірно визначила правову позицію захисника в зазначеній ситуації.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури прийшла до правильного та обгрунтованого висновку, що кваліфікаційною палатою КДКА Хмельницької області вірно оцінено питання №1 - по 22 бали двома членами палати та головою КДКА; питання №2 - по 24 бали двома членами палати та головою КДКА; питання №3 - по 0 балів двома членами палати та головою КДКА; письмовий висновок по фабулі справи - по 0 балів двома членами палати та головою КДКА. Середній бал за результатами письмового іспиту склав 48 балів.
Колегія суддів вважає, що рішення ВКДКА №УІ-007/2019 від 25.06.2019 та рішення КДКА Хмельницької області №53 від 22.03.2019 прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому, правові підстави для їх скасування відсутні. В свою чергу доводи апеляційної скарги позивача в цій частині є безпідставними та необгрунтованими.
Що стосується дискреційних повноважень органів адвокатського самоврядування, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, а також наявності або відсутності підстав для прийняття відповідного рішення, є виключними дискреційними повноваженнями відповідної КДКА регіону та ВКДКА як органів адвокатського самоврядування.
Відповідно до положень частини 1 статті 50 Закону №5076-VI кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів.
Частиною 5 статті 50 Закону №5076-VI визначено, що до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належать, зокрема, організація та проведення кваліфікаційних іспитів; прийняття рішень щодо видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту.
Положеннями частини 7 статті 50 Закону №5076-VI передбачено, що рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймається шляхом голосування більшістю голосів від загальної кількості членів її палат. Рішення палати приймається шляхом голосування більшістю голосів від загальної кількості її членів, крім випадків, передбачених цим Законом.
В межах процедури кваліфікаційного оцінювання кандидатів, які бажають набути статусу адвоката, враховуючи мету і завдання проведення такого кваліфікаційного іспиту, обов`язком відповідача є з`ясування та надання оцінки теоретичним знанням у галузі права, історії адвокатури, адвокатської етики особи, яка виявила бажання стати адвокатом, а також у виявленні рівня її практичних навичок та умінь у застосуванні закону.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, зміст наведених норм у своїй сукупності свідчить про самостійне право КДКА на вирішення певного кола питань (у тому числі й оцінювання іспиту особи, яка має намір стати адвокатом) в межах закону. Дискреційні повноваження дають можливість на власний розсуд визначати зміст рішення або вибрати один із кількох варіантів рішення. Такі повноваження обумовлені певною свободою, вільним розсудом в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Аналогічний висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 05.07.2019 у справі 820/3167/18.
Дискреційне право органу адвокатського самоврядування обумовлене певною свободою в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків, що дає підстави для висновку, що відповідна КДКА/ВКДКА при прийнятті рішення діяла у межах власної дискреції, що визначається завданнями та функціями, покладеними на даний орган.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта щодо неналежного оцінювання письмових відповідей, оскільки судом встановлено, що оцінювання відповідачем відповідей на завдання письмового іспиту здійснене за критеріями передбаченими пунктом 15 Порядку допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядку складення кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2013 року № 270. Крім того, у рішенні КДКА в Хмельницькій області надало обґрунтоване роз`яснення з приводу оцінювання відповідей позивачки на питання, та об`єктивну оцінку результатам кваліфікаційного іспиту.
ОСОБА_1 мала можливість скористатися будь-яким офіційним текстовим нормативно-правовим актом під час іспиту для написання відповідних завдань, та підвищення результатів такого оцінювання, а наданий позивачці час для складання письмового іспиту визначений в межах, встановлених пунктом 12 Порядку №270.
Таким чином, за результатом апеляційного розгляду колегія суддів вважає, що дії відповідачів, як суб"єктів владних повноважень у спірних правовідносинах, що виникли між сторнами відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України, а відтак, погоджується в позицією суду першої інстанції що позовні вимоги позивача є безпідставними.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 10 березня 2020 року.

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Іваненко Т.В.