Єдиний унікальний номер 234/404/19 
Номер провадження 22-ц/804/565/20        

Справа № 234/404/19                                              Головуючий в суді першої інстанції  Сухоручко Ю.О.
Провадження № 22-ц/804/565/20                                                                      Суддя-доповідач Агєєв О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року                                                                                                          м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді                              Агєєва О.В.,
суддів                                                  Гапонова А.В., Канурної О.Д.,

за участю секретаря судового засідання             Цимбала Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області цивільну справу № 234/404/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 07 листопада 2019 року, ухваленого в м.Краматорськ у складі судді Сухоручко Ю.О., - 
ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.
Свої вимоги обґрунтував тим, що судовим наказом Краматорського міського суду від 17.10.2018р. з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 02.10.2018р. і до повноліття сина. Рішенням Краматорського міського суду від 26.11.2018 року з нього стягнуто аліменти на користь непрацездатного батька ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця починаючи з 17.10.2018р. Вказує, що згідно із зазначеними рішеннями він повинен сплачувати аліменти на утримання сина та батька у розмірі 5/12 частини його заробітку щомісячно. Що вважає занадто великим та несправедливим.
Посилаючись на ст.192 СК України, просив змінити розмір аліментів, стягнутих на підставі судового наказу на утримання сина з розміру 1/4 частки до розміру 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.10.2018 року і до повноліття дитини, та на підставі рішення суду на утримання непрацездатного батька з розміру 1/6 частки до розміру 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 17.10.2018 року.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів – задоволено частково.
Зменшено, з часу набрання рішенням суду законної сили розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Краматорського міського суду Донецької області від 17.10.2018р. по цивільній справі № 234/15377/18, провадження № 2-н/234/1760/18 за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини з розміру 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до розміру 1/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, і до повноліття дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відкликано без подальшого виконання судовий наказ Краматорського міського суду Донецької області від 17.10.2018р. по цивільній справі № 234/15377/18, провадження № 2-н/234/1760/18 за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.
Зменшено, з часу набрання рішенням суду законної сили, розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 26.11.2018 р. по цивільній справі № 234/16143/18, провадження № 2/234/4027/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька з розміру 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до розміру 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця.
Відкликано без подальшого виконання виконавчий лист, виданий на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 26.11.2018р. по цивільній справі № 234/16143/18, провадження № 2/234/4027/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.

Відповідач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Краматорського міського суду Донецької області від 07 листопада 2019 року та постановити нове, яким відмовити у позовних вимогах щодо зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд при ухваленні свого рішення не надав аналізу її поясненням, що з метою зменшення розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини, позивач по справі ініціював звернення свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до Краматорського міського суду з позовом про стягнення аліментів на його утримання (справа №234/16143/18, провадження №2/234/4027/18). Але, до теперішнього часу ОСОБА_2 виконавчий лист Краматорського міського суду від 26 листопада 2018 року по справі №234/16143/18, провадження №2/234/4027/18 на виконання до Краматорського відділу ДВС або за місцем служби відповідача не надав, що в черговий раз підтверджує небажання ОСОБА_1 сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. На дату ухвалення рішення Краматорським міським судом від 26 листопада 2018 року ОСОБА_1 знав про те, що вона звернулася з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки вона подала заяву про видачу судового наказу 02 жовтня 2018 року та відразу повідомила про це ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 звернувся до суду 17 жовтня 2018 року. Незважаючи на прийняте судом рішення від 26 листопада 2018 року, ОСОБА_2 не надав належних доказів суду, що він є непрацездатним, оскільки, лише довідка МСЕК про призначення інвалідності є належним доказом непрацездатності особи. Звертає увагу на те, що в рішенні суду від 26 листопада 2018 року зазначено, що відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, але надав заяву про визнання позову та не заперечував проти його задоволення. Крім того, ОСОБА_2 має право звернутися до МСЕК з заявою про присвоєння йому групи інвалідності з відповідними виплатами в зв`язку з втратою працездатності, але до теперішнього часу він цього не зробив. Зазначає, що на теперішній час дитині виповнився 1 рік та 6 місяців, вона не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. На теперішній час, вона отримує лише щомісячну державну допомогу у розмірі 860грн., що є недостатнім для того щоб утримувати їхню сумісну дитину, оскільки щомісячне утримання дитини їй обходиться у сумі 3750 грн.
Вважає, що зазначені позивачем обставини ґрунтуються на припущеннях, а тому в задоволенні позовних вимог слід було відмовити за їх недоведеністю.

Від позивача ОСОБА_1 надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 , в якому зазначає, що апеляційна скарга містить неправдиві відомості, а відповідно не підлягає задоволенню. Вказує, що він не ініціював звернення свого батька, інваліда другої групи, до суду, оскільки батько був вимушений звернутися до суду, у зв`язку з тим, що позивач самостійно не надавав батькові допомоги. Його батько надав виконавчий лист для примусового виконання до Краматорського міського ДВС ГТУ юстиції у Донецькій області, після чого було відкрито виконавче провадження № 58712930. Зазначив також, що відповідно до рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2019 року по справі № 234/15405/18, він сплачує ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку. На його думку, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. До відзиву надав копію наступних документів: постанова про відкриття виконавчого провадження № 58712930 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання, в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 17.10.2018 року;  довідка до акта огляду МСЕК, видана ОСОБА_2 , з якого вбачається встановлення останньому інвалідності другої групи до 01 березня 2021 року; довідка та виписка на ім`я ОСОБА_2 з онкодиспансера; рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2019 року у справі № 234/15405/18, яким стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на її утримання до досягнення трирічного віку дитиною ОСОБА_4 .

Від відповідача ОСОБА_2 письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 не надійшов. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 оскаржує рішення суду від 07 листопада 2019 року в частині задоволених позовних вимог щодо зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду в частині задоволених позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання непрацездатного батька – ОСОБА_2 , ні позивачем, ні відповідачами не оскаржується, а тому апеляційний суд не має права робити висновків щодо неоскарженої частини рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення від 07 листопада 2019 року лише в частині задоволених позовних вимог щодо зменшення, з часу набрання рішенням суду законної сили, розміру аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Краматорського міського суду Донецької області від 17.10.2018р. по цивільній справі № 234/15377/18, провадження № 2-н/234/1760/18 за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини з розміру 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до розміру 1/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, і до повноліття дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд першої інстанції встановив, що судовим наказом Краматорського міського суду від 17.10.2018 р. із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 02.10.2018р. і до повноліття сина. 
Рішенням Краматорського міського суду від 26.11.2018 року із ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання непрацездатного батька ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця починаючи з 17.10.2018 р.
Згідно постанови від 02.11.2018р. ВП № 57581892 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Краматорського міського суду від 17.10.2018р. про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини.
Згідно постанови від 27.03.2019р. ВП № 58712930 відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду від 26.11.2018 року про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання непрацездатного батька ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця починаючи з 17.10.2018р.
Установивши ці обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про зміну матеріального стану платника аліментів, що є підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного судовим наказом Краматорського міського суду Донецької області від 17 жовтня 2018 року.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 51 Конституції України,статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
При визначенні розміру аліментів суд ураховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).
Частина друга статті 182 СК України наголошує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
За положеннямистатті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
В частині першій статті 192 СК України зазначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналогічні роз`яснення викладені у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".
Тобто розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зокрема, значне погіршення матеріального стану батька після ухвалення відповідного рішення може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_2 , як підставу для зменшення розміру аліментів, зазначив зміну матеріального стану внаслідок утримання не тільки неповнолітнього сина, а й непрацездатного батька. Вважає розмір загалом сплачуваних аліментів занадто великим та не справедливим. Крім того до відзиву на апеляційну скаргу позивач додав копію рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2019 року по справі № 234/15405/18 за яким з нього на користь ОСОБА_2 також стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною трирічного віку.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зменшення розміру аліментів на дитину, визначеного судовим наказом, а доводи апеляційної скарги щодо того, що позов батька позивача про стягнення аліментів на його утримання був надуманий та на примусовому виконанні рішення про стягнення аліментів на користь батька позивача не перебуває, не впливають на правильність рішення суду першої інстанції про зменшення розміру аліментів з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи. Крім того, з доданої до відзиву копії постанови про відкриття виконавчого провадження (про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів) вбачається, що останнє було відкрито ще 27.03.2019 року, а  данні про закриття виконавчого провадження на час ухвалення оскаржуваного судового рішення – в справі відсутні.
Крім того, з позивача по справі за рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2019 року з 02.10.2018р. стягнуто аліменти на користь відповідача ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 до досягнення їх дитиною трирічного віку – до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що також слід враховувати при розгляді питання щодо зменшення розміру аліментів.

З огляду на те, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України, а такі підстави позивачем ОСОБА_2 доведені, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до статті 6 Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів» суд здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На виконання зазначених норм процесуального права суд першої інстанції дав належну оцінку всім наданим позивачем доказам, правильно встановив фактичні обставини по справі, ухвалив судове рішення в оскаржуваній частині з додержанням норм матеріального права. Порушень судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення або призвели до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено. 

Отже, підстав для скасування рішення суду від 07 листопада 2019 року в частині задоволених позовних вимог щодо зменшення, з часу набрання рішенням суду законної сили, розміру аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Краматорського міського суду Донецької області від 17.10.2018р. по цивільній справі № 234/15377/18, провадження №2-н/234/1760/18 за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини з розміру 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до розміру 1/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, і до повноліття дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах доводів апеляційних скарг немає.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» ("Pronina v. Ukraine") від 18 липня 2006 року, заява N 63566/00, § 23).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 382 ЦПК України, в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За подання апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_3 сплачено судовий збір у розмірі 1152,60 грн. (а.с.66, 67).
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, підстави для відшкодування відповідачу витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відсутні, такі судові витрати покладаються на відповідача.

Відомості про інші судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, сторонами не надані.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 07 листопада 2019 року залишити без задоволення.
Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 07 листопада 2019 року в частині задоволених позовних вимог щодо зменшення, з часу набрання рішенням суду законної сили розміру аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Краматорського міського суду Донецької області від 17.10.2018р. по цивільній справі № 234/15377/18, провадження № 2-н/234/1760/18 за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини з розміру 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до розміру 1/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, і до повноліття дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 10 березня 2020 року.

Головуючий суддя:                                                                               О.В. Агєєв

Судді:                                                                                                     А.В. Гапонов

                                                                                                               О.Д. Канурна