ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року	                        Львів	Справа № 260/1069/19 пров. № А/857/1578/20 	

 
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Старунського Д.М.,
суддів Качмара В.Я., Кушнерика М.П.,
за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.
розглянувши у судовому засіданні в місті Львові заяву представника позивача Лишенко Наталі Сергіївни про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 260/1069/19 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Закарпатської митниці ДФС про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
                                                     в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 26.07.2019 звернувся в суд із адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення № UA305000/2019/000090/2 від 25.06.2019 року про коригування митної вартості товарів; визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA305200/2019/000095 від 24.06.2019; зобов`язати Закарпатську митницю ДФС направити до казначейської служби повідомлення про повернення надміру сплачених митних платежів декларантом ОСОБА_2 .
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.
05 березня 2020 року Восьмим апеляційним адміністративним судом ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 260/1069/19 скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA305200/2019/000095 від 24.06.2019. Визнано протиправним та скасу рішення про коригування митної вартості товарів № UA305000/2019/000090/2 від 25.06.2019. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
28 квітня 2020 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат за подання адміністративного позову та апеляційної скарги на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 260/1069/19, а також про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та подану заяву, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення заяви частково з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Оскільки в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року відсутні висновки суду апеляційної інстанції щодо розподілу судових витрат, то колегія суддів вважає за необхідне усунути неповноту згаданої постанови суду апеляційної інстанції та прийняти додаткову постанову.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення судового збору з бюджетних асигнувань Закарпатської митниці ДФС, оскільки позовні вимоги судом задоволено частково.
Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції позивачем було сплачено 1536 грн 80 коп судового збору за подання позову (квитанція № ПН21822003 від 22.07.2019 та №ПН21984583 від 02.08.2019 (а.с.28-29)) та 2305 грн 20 коп судового збору за подання апеляційної скарги (квитанція №1722320258 від 23 січня 2020 року (а.с. 137)).
Оскільки постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду задоволено позовні вимоги, то таким чином, на користь позивача слід присудити 3842 грн. 00 коп. сплаченого судового збору відповідно до задоволених позовних вимог.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Аналогічна правова норма закріплена у ч. 3 ст. 143 КАС України, якою передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (ч. 5 ст. 143 КАС України).
З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем у позовній заяві (а.с. 8) було заявлено клопотання про стягнення витрат у вигляді витрат на правову допомогу. 28.04.2020 представник позивача звернуся до суду апеляційної інстанції із клопотанням, яким просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 32 210,20 грн.
Встановлено, що на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача в суді першої інстанції були надані наступні докази: договір про надання правової допомоги №1 від 27 червня 2019 року, попередній розрахунок судових витрат від 25.07.2019.
Однак, позивачем не надано документа про оплату позивачем вказаних послуг.
Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, відтак суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для їх відшкодування в суді першої інстанції.
Керуючись статтями 132, 139, 229, 243, 252, 311, 313, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                     п о с т а н о в и в:
Заяву представника позивача Лишенко Наталі Сергіївни про ухвалення додаткового судового рішення в частині понесених судових витрат на оплату судового збору задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці ДФС на користь ОСОБА_2 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн понесених судових витрат на оплату судового збору.
Заяву представника позивача Лишенко Наталі Сергіївни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції залишити без задоволення.
Додаткова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Д. М. Старунський 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	М. П. Кушнерик  	

                                                         Повний текст додаткової постанови виготовлено 04.06.2020