Ухвала        
 
18 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 761/49076/18
 
провадження №61-6481ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Лідовця Руслана Анатолійовича від участі у розгляді справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ КОЛЛЕКТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах, усунення перешкод у здійсненні права користування, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2019 року, постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2019 року, постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 02 квітня 2020 року.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
від 16 квітня 2020 року визнано наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення неповажними, а касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
15 травня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Лідовця Р. А., яка обґрунтована тим, що визнаючи наведені ним у касаційній скарзі причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення неповажними, суддя-доповідач, на думку заявника, висловив намір чинити йому штучні перешкоди у подальшому касаційному оскарженні судових рішень. Крім того, залишаючи касаційну скаргу без руху з підстав несплати судового збору, суддя-доповідач, на думку заявника, порушив процесуальну рівність сторін перед законом, оскільки позивачем при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій судовий збір сплачувався як за вимогу немайнового характеру. 
 
Ураховуючи наведене, заявник вважає, що суддя-доповідач Лідовець Р. А. є упередженим і зазначені обставини викликають сумніви в його об`єктивності.
 
Посилаючись на положення пункту 3 частини першої статті 36 ЦПК України, статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ОСОБА_1 зазначає про необхідність відводу судді-доповідача     Лідовця Р. А. від розгляду справи.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:
1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;
3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;
4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;
5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
 
Згідно із частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
 
Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Лідовця Р. А. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу судді, а зводиться до незгоди заявника з прийнятим суддею процесуальним рішенням.
 
Згідно із частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
 
Ураховуючи необґрунтованість заявленого  ОСОБА_1 відводу судді-доповідача, питання про відвід судді, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 33, 36, 40, ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Лідовця Руслана Анатолійовича про відвід судді-доповідача Лідовця Руслана Анатолійовича від участі у розгляді справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ КОЛЛЕКТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах, усунення перешкод у здійсненні права користування, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва               від 26 червня 2019 року, постанову Київського апеляційного суду                                від 16 грудня 2019 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року, визнати необґрунтованою.
 
Вирішення питання про відвід судді-доповідача Лідовця Р. А. передати судді, який визначається у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Р. А. Лідовець