Дата документу 27.05.2020 Справа № 336/8149/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 336/8149/19 Головуючий у 1-й інстанції: Дмитрюк О.В.
Провадження №22-ц/807/1625/20          Суддя-доповідач Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
27 травня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді – доповідача:    суддів: 	Подліянової Г.С., Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,	

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з оплати спожитих послуг,- 

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з оплати спожитих послуг.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 06 вересня 2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (Замовник) та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» (Управитель) було укладено договір №К-164 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Згідно умов Договору ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зобов`язалося надавати послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник надав право Управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово – комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати поязані з управлінням об`єктом. 

Крім того, було встановлено тарифи на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на 2 та вище поверхах будівлі в розмірі 8,62 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_2 . Загальна площа квартири становить 75,4 кв.м.
Таким чином, розмір оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком, яку відповідачі зобов`язані сплачувати на користь Управителя становить 649, 95 грн. щомісячно (75,4 кв.м. х 8,62 грн. = 649,95 грн.).

Позивач належним чином виконував свої зобов`язання за договором, що підтверджується відсутністю будь-яких претензій з боку відповідачів до якості отриманих послуг. Однак, відповідачами зобов`язання з оплати отриманих послуг виконувалися не належним чином, що призвело до виникнення заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком за період з листопада 2017 року по грудень 2019 року в розмірі 16 248, 75 грн.

Із урахуванням зазначеного позивач просив суд:

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» заборгованість по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 за період з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2019 року в розмірі 16 248 гривень 75 копійок.
Стягнути з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з оплати спожитих послуг – задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» заборгованість з оплати спожитих послуг в сумі 16 248,75 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» судовий збір з кожного по 640,33 грн. 

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи,недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права просили рішення суду скасувати та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на момент розгляду спору про стягнення заборгованості між сторонами не було укладено індивідуального договору про надання послуг з утримання, обслуговування будинку і прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , яким узгоджувались би перелік та вартість послуг, порядок і підстави їх оплати, що свідчить про відсутність договірних правовідносин між позивачем і відповідачами. Будинок руйнується по фундаменту, руйнується ариатура фасаду, яка скріплює стіни, велечезні щілини у стінах між поверхами, тече дах, не закриті люками ями на прибудинкові території, проте, позивач ніякі роботи по утриманню дудинку не здійснює. Жодного документу, щодо організації утримання будинку, додержання правил, норм, стандартів, порядків та нормативів, актів огляду, якості послуг, звітності щодо наданмх послуг позивачем не надано. Таким чином законних підстав для сплати послуг, які є предметом позову немає, оскільки такі послуги позивачем не надаються. 

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, Товаритсво з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законе рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу. 

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2019 року це 192 100 грн. (відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік" з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1921 грн. (1921 грн. х 100 = 192 100 грн.)), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 

Згідно з частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішенням Запорізької міської ради від 01 вересня 2017 року № 520 ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» призначена управителем багатоквартирного будинку у м.Запоріжжі, в тому й числі багатоквартирного будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .Відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_3 цього будинку. 06 вересня 2017 року між співвласниками багатоквртирного будинку за адресою АДРЕСА_1 від імені яких діє заступник голови Запорізької міської ради Бородай О.М. та ТОВ « Керуюча компанія «Мрія» укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Згідно умов цього договору Управитель – ТОВ « Керуюча компанія « Мрія» зобов`язалася надавати співвласникам будинку послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціювання відповідно до цільвого призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників ( співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а співвласники будинку ( Замовник), в свою чергу, надав право Управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. Позивач надав послуги, з управління будинком відповідно до умов договору, а відповідачі такі послуги не сплачували, тому за період з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2019 року відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем мається заборгованість за надані послуги в розмірі 16248.75 грн, яка підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку, оскільки відповідачами, як співвласниками квартири, не дотримано обов`язку з утримання належної їм квартири та оплати житлово-комунальних послуг.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають вимогам закону і фактичним обставинам справи.

Судом першої інстанції установлено, що між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 ( Замовник) та ТОВ « Керуюча компанія « Мрія» ( Управитель) було укладено доголвір № к-164 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. 

Даний договір було укладено на виконання рішення Запорізької міської ради від 01 вересня 2017 року № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», яким ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі за об`єктом конкурсу ( група будинків) АДРЕСА_4 1. У відповідності до п. 7 рішення, інформацію про Управителя було доведено до відома співвласників будинку шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та на інформаційному стенді будинку.

Згідно п 18 цього Договору, він набрав чинності з моменту його підписання і діє до 05 вересня 2018 року. Надання послуг в рамках дії договору було розпочато з 01 листопада 2017 року.

Згідно умов вказаного договору Управитель – ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зобов`язалася надавати Замовнику послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право Управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом.

При цьому, сторони договору погодились, що Замовник сплачує за надані послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на 2 та вище поверхах будівлі 8,62 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у Об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників.

Отже, на підставі Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 06 вересня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» надає послуги з управління будинком співвласникам багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . (а.с. 7-12).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 . Загальна площо квартири становить 75.4 кв. м. (а.с.17-18). 

Таким чином розмір оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком, яку відповідачі зобов`язані сплачувати щомісяця, становить 649,95 грн ( 75.4 кв.м.х8.62 грн).
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами зобов`язань з оплати отриманих послуг, за період з листопада 2017 року по грудень 2019 року утворилась заборгованість в розмірі 16248,75 грн., яка підтверджується розрахунком заборгованості наданого позивачем ( а.с. 6).
Відповідно до вимог частини першої статті 1, частини першої статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є юридичною особою, яка створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Відповідно до статі 1 Законом України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Згідно з частиною першою статті 13 Закону України"Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері технічного регулювання, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством (частина друга статті 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").
Частиною першою статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтею 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", є наступні: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги.
Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку.
У частині першій статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
У відповідності до змісту частини третьої статті 6, частини першої статті 630 ЦК України, статей 19-21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 332 ЦК України).

Сторони погодили, що замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу за житлово-комунальні послуги для житлових та нежитлових приміщень на 2 та вище поверхах: 8,62 грн на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників.Згідно умов Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком замовник має сплачувати за надані управителем послуги щомісяця, тобто днем розрахунку за надані послуги вважається останній день місяця. 

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. 

Співвласникам багатоквартирного будинку було надано послугу з управління будинком у період з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2019 року, але на момент звернення із позовом до суду відповідачі оплату за надані послуги з листопада 2017 року не сплачували, внаслідок чого у відповідачів виникла заборгованість за вказаний період у розмірі 16 248,75 грн.

На підтвердження вказаного розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 за період з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2019 року співвласниками квартири АДРЕСА_5 . (а.с.6).

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачами не надано належних доказів на спростовування факту надання їм, як власникам квартири у багатоквартирному будинку, житлово-комунальних послуг ТОВ «Керуюча компанія « Мрія» , або ж надання послуг іншою особою. Також відповідачами не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, а також розрахунку наявної заборгованості за несвоєчасну оплату комунальних послуг, або ж доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг.
Таким чином, ТОВ «Керуюча компанія «Мрія», яке створено власниками квартир в будинку за адресою АДРЕСА_1 з метою управління і забезпечення експлуатації нерухомого майна, фактично здійснювало управління вказаним житловим будинком та несло витрати по його утриманню, а відповідачі, які є власниками квартири АДРЕСА_5 у цьому будинку, не відмовлялись від житлово-комунальних послуг, отримували їх та не оплачували їх вартість, а тому наявні підстави для стягнення заявленої позивачем заборгованості за період з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2019 року в розмірі 16248.75 грн .
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року № 1145 «Про затвердження Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг з управління будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг» визначено механізм проведення перевірки якості наданих послуг. Так, результатом такої перевірки, а ,отже й належним доказом у справі, може бути акт-претензія про неотримання споживачем послуги (або отримання послуги не в повному об`ємі) з управління будинком, оформлений належним чином.

Водночас, зазначаючи в апеляційній скарзі факт не отримання апелянтами послуг з управління багатоквартирним будинком шляхом надання фотографій, з яких неможливо встановити в який час вони зроблені, в якому конкретному місці, тож не є належними доказами неотримання послуги, останні не надали копії актів – претензій про неотримання споживачами послуг, або отримання таких послуг неналежної якості, та навіть не надали суду підтвердження будь-яких телефонних, електроних чи письмових звернень до позивача з приводу неотримання ними послуг з управління будинком.

Посилання на долучені до апеляційної скарги копії рахунку та квитанції про сплату послуг ТОВ «ІНЖИНІРІНГ.ОХОРОНА» не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки послуги, що надаються вказаною компанією стосуються забезпечення роботи домофона та не належать до житлово-комунальних послуг з управління будинком та прибудинковими територіями, що надаються ТОВ «Керуюча компанія «Мрія».

Доводи апеляційної скарги про те, що заступника голови Запорізької міської ради Бородая О.М. уповноважили укладати договір від імені співвласників багатоквартирного будинку строком на 1 рік, договір укладений 06 вересня 2017 року, а надання послуг з управління багатоквартирним будином розпочато 01 листопада 2017 року, то ж строк дії такого договору сплив у 2018 році, що підтверджується також самим договором п.18, де вказано, що строк його дії встановлений до 05 вересня 2018 року, апеляційним судом не приймається до уваги, оскільки відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» п.6 ст. 11 - договір вважається продовженим на наступний однорічний строк, якщо за один місяць до закінчення строку дії жодна зі сторін не повідомить іншу сторону про відмову від договору. 

Матеріали справи не містять такої відмови, у звязку з чим договір на теперішній час є чинним.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін. 

Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню або зміні, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повна постанова складена 27 травня 2020 року.

Головуючий, суддя -                  Суддя                  Суддя 
доповідач

Подліянова Г.С.                 Кочеткова І.В.         Маловічко С.В.