УХВАЛА                                      
 
15 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 759/16965/19
провадження № 51-2742 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі – Суд) у складі:
головуючої              Григор`євої І. В.,
суддів                                    Бущенка А. П., Шевченко Т. В., 
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року,
в с т а н о в и в:
Представник потерпілих звернувся з питанням перевірки вказаного судового рішення в касаційному порядку. При цьому заявив клопотання про поновлення йому строку касаційного оскарження. 
Суть доводів ОСОБА_3 у клопотанні зводиться до того, що він пропустив згаданий строк через пандемію коронавірусу в Україні й отримання повного тексту оспорюваного рішення лише 21 лютого 2020 року.
Проте наведені аргументи не можна визнати прийнятними з огляду на таке. 
Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження – у визначених законом випадках та порядку.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції.
За матеріалами провадження за скаргою, оспорювану ухвалу було проголошено 13 лютого 2020 року за участю представника потерпілих. Водночас згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 211 карантинні заходи для запобігання поширенню хвороби COVID-19 було запроваджено 12 березня 2020 року. Однак із касаційною скаргою ОСОБА_3 звернувся лише 5 червня 2020 року (згідно з відміткою на конверті), тобто після закінчення строку касаційного оскарження.
У силу приписів ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Виходячи з норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до Суду у строк, визначений законом. Такі обставини має бути підтверджено скаржником.
Однак у клопотанні не міститься переконливих аргументів, які би свідчили про наявність у представника потерпілих істотних перешкод, що унеможливлювали письмове звернення ним до суду касаційної інстанції у строк, передбачений ст. 426 КПК. 
Тому, у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення йому процесуального строку на оскарження судового рішення слід відмовити.
З урахуванням викладеного, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга ОСОБА_3 підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання представника потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – ОСОБА_3 про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року відмовити, а касаційну скаргу ОСОБА_3 на згадану ухвалу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

І. В. Григор`єва                               А. П. Бущенко                                 Т. В. Шевченко