ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2020 року	Львів	Справа № 1940/1957/18 пров. № А/857/2372/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,
за участі секретаря судового засідання      Федак С.Р.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Борен-А» на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року (головуючого судді Дерех Н.В. ухвалене у відкритому судовому засіданні в м. Тернопіль о 14 год. 01 хв. повний текст рішення складено 29.01.2020) у справі №1940/1957/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопіль-Мостобуд» до Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Чижик Андрія Павловича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Борен-А» про визнання протиправною та скасування постанови, стягнення коштів,-
ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Тернопіль-Мостобуд» 01.10.2018 звернулося в суд з позовом до Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Чижик Андрія Павловича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Борен-А» в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 25 травня 2018 року ВП №55290242 винесену відповідачем, а також стягнути з відповідача 49700 грн.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року задоволено позов частково. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Чижик Андрія Павловича від 25 травня 2018 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 49790,00 грн. у виконавчому провадженні №55290242, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «Борен-А» подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
02.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Борен-А» направило до апеляційного суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу.
15.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Борен-А» подало до суду клопотання про долучення доказів, яке задоволено апеляційним судом в судовому засіданні 06.05.2020.
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи в режимі відеоконференції представник третьої особи Нестеренко Є.П. та директор Ліпатов Д.Г. апеляційну скаргу підтримали з підстав зазначених у скарзі, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Представник позивача Ковальчук М.О. в режимі відеоконференції проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Колегія суддів зауважує, що оскільки судове рішення щодо відмови в задоволенні частини позовних вимог жодною із сторін не оскаржується, тому згідно із положеннями частини 1 статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) воно не підлягає апеляційному перегляду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 23.05.2018 Приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Чижик А.П. винесена постанова ВП №55290242 про стягнення з боржника ТОВ «Тернопіль Мостобуд» 49790,00 грн. понесених витрат на проведення виконавчих дій (вартість послуг автоевакуатора та вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності).
Не погоджуючись з даною постановою приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Чижик Андрія Павловича, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Чижик Андрія Павловича від 23.05.2018 ВП №55290242 про стягнення з боржника ТОВ «Тернопіль Мостобуд» 49790,00 грн. понесених витрат на проведення виконавчих дій є протиправною та такою, що підлягає до скасування. Щодо позовної вимоги про стягнення з приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Чижик Андрія Павловича 49700 грн. суд відмовив.   
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частина 1 статті 28 Закону № 1404-VIII встановлює, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Відповідно до статті 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2830/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1300/29430 (далі - Наказ, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), затверджені Види та розміри витрат виконавчого провадження.
Відповідно до пункту 3 розділу І Наказу послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій.
Згідно пункту 1 розділу II Наказу встановлено розміри витрат виконавчого провадження. Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах.
А тому, витрати виконавчого провадження - це фактично понесені виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій. Такі витрати компенсуються за рахунок боржника, безвідносно до того чи виконано рішення боржником у добровільному порядку.
Як вбачається з матеріалів справи 01.12.2017 приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Чижик А.П. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №55290242 з виконання наказу №921/757/16-г/7 виданого 25.10.2017 Господарським судом Тернопільської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопіль Мостобуд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Борен А» 1824113,00 грн. основного боргу, 29660,17 грн. - 3% річних, 141066,19 грн. інфляційні нарахування, 29926,45 грн. - судовий збір, всього 2024765,81 грн.   
19.01.2018 приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Чижик А.П. винесено постанову про заміну зберігача у виконавчому провадженні ВП №55290242, згідно з якою зберігачем арештованого майна транспортного засобу MAN TGS 33.380, 2017 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 , визначено відповідальну - ОСОБА_1 , копію якою долучено під час апеляційного розгляду та для реалізації вказаної постанови 25.01.2018 директор ТОВ «Борен-А» Ліпатов Д.Г. з відповідачем у супроводі автоевакуатора разом із уповноваженою особою ТОВ «Борен-А» на отримання арештованого майна на відповідальне зберігання ОСОБА_1 прибули на місце зберігання арештованого майна боржника - позивача у справі.
Також колегія суддів зауважує, що відповідно до долучених витягів із інтернет сторінок засобів масової інформації вбачається, що 25.01.2018 приватним виконавцем і стягувачем здійснювалися дії по вилученню арештованого майна за місцем його зберігання, а відповідні доводи представника позивача надані у апеляційному суді про відсутність таких дій зі сторони відповідача і третьої особи є необґрунтованими та спростовуються доказами поданими апелянтом, які долучені до матеріалів справи.
23.05.2018 приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Чижик А.П. винесена постанова ВП №55290242 про стягнення з боржника ТОВ «Тернопіль Мостобуд» 49790,00 грн. понесених витрат на проведення виконавчих дій (вартість послуг автоевакуатора та вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності).
15.08.2018 приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Чижик А.П. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №55290242.
Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 КАС України).
Згідно частин 1,2 статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Апеляційний суд вказує, що спірним в даній справі є обґрунтованість прийняття відповідачем постанови щодо стягнення з боржника ТОВ «Тернопіль Мостобуд» 49790,00 грн. понесених витрат на проведення виконавчих дій (вартість послуг автоевакуатора та вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності), які підтверджені в матеріалах справи відповідними доказами, а саме - договір №09/03-26.03.2018 (про надання послуг) на проведення незалежної оцінки вартості майна від 26.03.2018, акти про надання послуг №1-01-0160 від 25.01.2018 та №1-01-0161 від 25.01.2018, які містить відмітку про погодження з директором стягувача, акт надання послуг №09/22-27.03.2018 від 27.03.2018 на суму 1290 грн., платіжне доручення №237 від 27.03.2018 на суму 1290,00 грн. з призначенням платежу: оплата рахунку №09/03-26.03.2018 від 26.03.2018 щодо оцінки майна ВП №55290242, платіжне доручення №101 від 01.02.2018 на суму 34000,00 грн. з призначенням платежу: оплата послуг згідно договору про надання послуг перевезення вантажів, згідно ВП №55290242, платіжне доручення №100 від 01.02.2018 на суму 14500,00 грн., з призначенням платежу: оплата послуг згідно договору про надання послуг перевезення вантажів, згідно ВП №55290242.
Перевіряючи такі доводи третьої особи, суд апеляційної інстанції вважає, що до суду надано та матеріали справи містять докази на підтвердження того, що приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Чижик А.П. понесено витрати на проведення виконавчих дій, а саме вартість послуг автоевакуатора та вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності, що не спростовано позивачем у справі.
Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова відповідача про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 25 травня 2018 року ВП №55290242, прийнята з врахування положень статті 42 Закону № 1404-VIII, а тому є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Отже, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості даного позову в частині та наявності підстав для його задоволення.
Згідно пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив вищенаведені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи по суті, внаслідок чого його рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову в задоволенні даного позову.
Відповідно до частин 6, 11 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
А тому понесені судові витрати відповідно до статті 139 КАС України слід стягнути за подання апеляційної скарги із позивача в сумі 5286 грн. 00 коп., який заперечував проти апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 287, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Борен-А» - задовольнити.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №1940/1957/18 - скасувати та ухвалити нове, яким в задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопіль-Мостобуд» до Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Чижик Андрія Павловича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Борен-А» про визнання протиправною та скасування постанови, стягнення коштів - відмовити.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Борен-А» (03126, м. Київ, вул. Качалова, 5 В, ЄДРПОУ 36942319) із Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопіль-Мостобуд» (46003, м. Тернопіль, вул. Чехова, 8, ЄДРПОУ 36404316) 5286 (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції. 

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                Л.Я. Гудим

                                                                                            О.М. Довгополов