ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 404/22/20 (2-а/404/6/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),  суддів:  Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А.,  розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі 
апеляційну скаргу 
ОСОБА_1 
на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2020 року в адміністративній справі №404/22/20 (2-а/404/6/20) (головуючий суддя у 1 інстанції Павелко І.Л.) 
за позовом   ОСОБА_1  
до  Поліцейський взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Мусіков Юрій Юрійович   третя особа: Управління патрульної поліції у м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції       
про поновлення строку, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Поліцейський взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Мусіков Юрій Юрійович третя особа: Управління патрульної поліції у м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову серії  ЕАК № 1857720 від 13.12.2019  року та закрити провадження по справі. 
Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача, що свідчить про безпідставність прийняття оскаржуваної постанови.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2020 року у задоволені позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, скаржник подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи,  просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. 
Справа судом розглянута  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як слідує з матеріалів справи, 13.12.2019  року поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Кіровоградській області Мусіковим Ю.Ю. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії  ЕАК № 1857720, в якій зазначено, що ОСОБА_1   керуючи т/з автомобілем AUDI А6, державний номер НОМЕР_1 , 13.12.2019 року о 14 год. 37 хв. в м.  Кропивницький по вул. Комарова, 74 був зупинений згідно ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» та при перевірці документів не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.2.4.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до  статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена  наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395  (далі -Інструкція № 1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1  р.І Інструкції № 1395).
Згідно з пункту 4  р.І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121КУпАП.
Відповідно до пункту 1 та 2 р.III Інструкції № 1395  справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема    частинами 1, 2, 3, 5 і 6  статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням  Правил дорожнього руху  його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 1 ст. 121  КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.
Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у  візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній  централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі  відповідні підтвердні документи (посвідчення).
За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій  повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи,  зазначені у пункті 2.1 ПДР України.
Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону  України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-ХП, а саме водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).
Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1  ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.
Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом, який був наданий відповідачем, доказів щодо не вчинення позивачем інкримінованого правопорушення в матеріалах справи відсутні.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Відповідно до ч.4  ст.243 КАС України  судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,322,  327,  328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2020 року в адміністративній справі №404/22/20 (2-а/404/6/20)  за позовом   ОСОБА_1  до  Поліцейський взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Мусіков Юрій Юрійович третя особа: Управління патрульної поліції у м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції про поновлення строку, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження - залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2020 року в адміністративній справі №404/22/20 (2-а/404/6/20) - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до  ст.328 КАС України  касаційному оскарженню не підлягає.       

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко