Ухвала
 
18 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 760/33625/18
 
провадження № 61-1665ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , третя особа – Київське квартирно-експлуатаційне управління, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації проживання,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 травня 2020 року касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1  було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків щодо надання доказів на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження та зазначення підстав касаційного оскарження.
 
У червні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали, надіслані на виконання вимог ухвали від 06 травня 2020 року, які  не містять підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Враховуючи, що уточнена касаційна скарга не містить підстав касаційного оскарження, наявність яких є обов`язковою вимогою до змісту касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 06 травня 2020 року про залишення касаційної скарги без руху заявником не виконано, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року вважати неподаною і повернути заявнику.
 
Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                           Н. Ю. Сакара