Єдиний унікальний номер 2-175/2011 
Номер провадження 22-ц/804/160/20        

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

18 березня 2020 року
          
м. Бахмут 

справа  № 2-175/2011
провадження  № 22-ц/804/160/20

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,
суддів: Корчистої О.І., Папоян В.В.,
за участю секретаря судового засідання – Ситніка Д.Л.

учасники справи:

заявник – ОСОБА_1 ,
боржники – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
первісний стягував  – Акціонерний комерційний  банк «Трансбанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті  цивільну справу №  2-175/2011 за позовом Акціонерного комерційного банку «Трансбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року (суддя Бєлостоцька О.В.), постановлена в приміщенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області,-

В С Т А Н О В И  В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

  В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про заміну стягувача його правонаступником та видачу дубліката виконавчого листа, в обґрунтування якої зазначив, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2017 року було відновлено втрачене судове провадження у справі № 2-175/2011 за позовом АКБ «Трансбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що розглядалася Центрально-Міським судом м. Макіївки Донецької області. Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 22.10/2013-1 від 24 жовтня 2013 року банком на його користь передано право вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за кредитним договором № 40-МК/ДОН від 12 червня 2007 року, тобто він є правонаступником Акціонерного комерційного банку «Трансбанк». Просив замінити сторону за правом вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а саме: замінити стягувача АКБ «Трансбанк» його правонаступником – ОСОБА_1 , а також видати дублікат виконавчого листу по цивільній справі № 2-175/2011 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у справі її правонаступником та видачу дубліката виконавчого листа, первісний стягував – Акціонерний комерційний банк «Трастбанк», боржники – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено: змінено стягувача Акціонерний комерційний банк «Трансбанк» на його правонаступника – ОСОБА_1 за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 10 червня 2011 року у справі № 2-175/11 за позовом Акціонерного комерційного банку «Трансбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Видано дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 10 червня 2011 року у цивільній справі № 2-175/11 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про роз`яснення ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2018 року, в якій просив роз`яснити зазначену ухвалу в частині обсягу переходу права по стягненню, а саме: що від Акціонерного комерційного банку «Трансбанк» до ОСОБА_1 перейшло право на стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в повному обсязі, тобто в розмірі 100%.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали суду від 27 листопада 2018 року про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-175/2011 за позовом Акціонерного комерційного банку «Трансбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Судове рішення мотивоване тим, що резолютивна частина ухвали суду від 27 листопада 2018 року викладена у відповідності до заявлених вимог, є зрозумілою і такою, що не припускає іншого тлумачення, в мотивувальній частині ухвали чітко встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини та вказано, чому суд прийшов до відповідного висновку.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ 
У апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду ОСОБА_1 посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою роз`яснити ухвалу суду від 27 листопада 2018 року про заміну стягувача по цивільній справі № 2-175/2011 за позовом Акціонерного комерційного банку «Трастбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором з Акціонерного комерційного банку «Трастбанк» на ОСОБА_1 в частині обсягу переходу права по стягненню, а саме, що від Акціонерного комерційного банку «Трастбанк» до ОСОБА_1 перейшло право на стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в повному обсязі, тобто 100%.  
УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що при розгляді його заяви та винесені ухвали від 27 листопада 2018 року, яка набрала законної сили, по справі було видано виконавчий лист, в якому не було зазначено обсяг прав, який переходить до нього по договору відступлення прав вимоги.

Зазначає, що висновок суду першої інстанції, що в заяві про зміну стягувача не було зазначено про розмір обсягу прав, що переходить до нього, як набувача по поговору про відступлення прав вимоги є не обґрунтованим, оскільки обсяг прав, що переходить за договором зазначений в договорі про відступлення прав вимоги і складає 100% (у повному обсязі).

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_1   в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином на офіційному веб-сайті апеляційного суду (а.с.147).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином на офіційному веб-сайті апеляційного суду (а.с.147).

Представник АКБ «Трансбанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2017 року частково відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-175/11, яка розглядалась Центрально-Міським районним судом м. Макіївки Донецької області, за позовом АКБ «Трансбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 10 червня 2011 року, яким з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стягнуто солідарно на користь АКБ «Трансбанк» заборгованість за кредитним договором № 40-МК/ДОН від 12.06.2007 року в сумі 1170055,56 грн., з якої: заборгованість за кредитом 744 595,92 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 185 606,23 грн., прострочена заборгованість по процентам 217 190,39 грн., пеня за порушення строку погашення кредиту 9617,20 грн., пеня за прострочення строку погашення відсотків 13945,82 грн., а також стягнути судовий збір у розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. (а.с.48-50).

24 жовтня 2013 року між АКБ «Трансбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір відступлення права вимоги № 22.10/2013-1, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 40-МК/ДОН, укладеним 12 червня 2007 року між АКБ «Трансбанк» та ОСОБА_2 , перейшло від АКБ «Трансбанк» до ОСОБА_1 (а.с. 60-62).

В  жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про заміну стягувача його правонаступником та видачу дубліката виконавчого листа. (а.с.54-55).

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у справі її правонаступником та видачу дубліката виконавчого листа, первісний стягував – Акціонерний комерційний банк «Трастбанк», боржники – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено: змінено стягувача Акціонерний комерційний банк «Трансбанк» на його правонаступника – ОСОБА_1 за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 10 червня 2011 року у справі № 2-175/11 за позовом Акціонерного комерційного банку «Трансбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Видано дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 10 червня 2011 року у цивільній справі № 2-175/11 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.100-101).

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про роз`яснення ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2018 року (а.с.107).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. 

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи в задоволенні заяви про роз`яснення ухвали, суд першої інстанції виходив з того, що резолютивна частина ухвали суду від 27 листопада 2018 року викладена у відповідності до заявлених вимог, є зрозумілою і такою, що не припускає іншого тлумачення, в мотивувальній частині ухвали чітко встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини та вказано, чому суд прийшов до відповідного висновку.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.
За змістом зазначеної норми процесуального права, рішення суду може бути роз`яснено, у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації. Якщо у заяві про роз`яснення рішення фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Як роз`яснено в пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`яснені рішення.
При цьому, у заяві про роз`яснення рішення повинно зазначатися, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.
Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Суд зазначає, що роз`ясненню підлягають судові рішення у разі, якщо без такого роз`яснення їх тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання рішення внаслідок неясності його резолютивної частини. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні його змісту. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання судового рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст судового рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина судового рішення має відповідати його резолютивній частині.
Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, тобто таке судове рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його нерозуміння під час виконання.
В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому його суть і не торкаючись питань, які не були предметом розгляду.
Враховуючи вказані обставини та наведені правові норми апеляційний суд дійшов висновку, що прийняте судове рішення не містить недоліків, є повним та в повній мірі відповідає змісту розглянутої справи. В даному випадку резолютивна частина ухвали суду про заміну стягувача на його правонаступника та видачу дубліката виконавчого листа викладена зрозуміло, форма викладена у ній ясна і труднощів для розуміння не викликає та не припускає будь-яких інших варіантів тлумачення.

Звертаючись з заявою про роз`яснення ухвали суду, заявник фактично просить визначити обсяг переходу до нього, як правонаступника АКБ «Трансбанк», права на стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції стосовного, що питання щодо обсягу переходу права на стягнення не було предметом судового розгляду під час розгляду заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у справі її правонаступником та видачу дубліката виконавчого листа.

Доводи апеляційної скарги є ідентичними мотивам заяви, фактично, зводяться до спроби відповідача таким чином одержати новий судовий висновок щодо вирішення питання про обсяг переходу до нього, як правонаступника АКБ «Трансбанк», права на стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими, оскільки не містять доказів на спростування законності та обґрунтованості постановленої судом першої інстанції ухвали, яка містить мотиви на підставі яких суд дійшов висновку про відмову в задоволені заяви про роз`яснення судового рішення.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням обставин справи, предмету спору, характеру спірних правовідносин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням норм процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -   
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий               О.О.Тимченко    

Судді:                 О.І. Корчиста 

В.В. Папоян 

Повне судове рішення виготовлено 18 березня 2020 року.

Головуючий         О.О.Тимченко