У Х В А Л А
 
01 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 212/3137/17-ц 
провадження № 61-37529св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого – Сімоненко В. М.,
суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Петрова Є. В., Штелик С. П. (суддя-доповідач) 
 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року у складі судді Козлова Ю. В. та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року у складі суддів: Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М.,
 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,
третя особа – державне підприємство «Кривбасшахтозакриття»,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі – ПАТ «КЗРК») про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. 
 
Позовні вимоги мотивовано тим, що він тривалий час працював в умовах, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища у період часу з 15 грудня 1980 року по 12 травня 1995 року в Першотравневому районному управлінні – на шахті «Першотравнева-1» з повним робочим днем. 10 травня 2012 року рішенням ЛЕК УНДІ промислової медицини позивачеві було встановлено професійне захворювання: сідеросілекоз 1-ї стадії, пізній розвиток ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легенів, фіброз в/частини правої легені. За актом розслідування професійного захворювання комісією встановлено, що причиною його виникнення є робота підземним машиністом шахт «Першотравнева-1» та «Першотравнева» в/о Кривбасруда. За висновком МСЕК в 2012 році йому встановлено 40 % втрати професійної працездатності, згодом – 50 %, а в                        2015 році при повторному переосвідченні встановлено  70 % втрати професійної працездатності безстроково, також встановлено інвалідність ІІ групи внаслідок професійного захворювання. Внаслідок втрати здоров`я, стан якого погіршується щороку, він зазнає фізичних та моральних страждань. Через професійне захворювання має проблеми з диханням, постійний кашель з біллю в грудній клітині. Змушений постійно приймати медикаментозне лікування, дотримуватись обмеження фізичних навантажень. Взагалом через стан здоров`я змінився його життєвий уклад що вимагає додаткових зусиль для для організації життя.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто із ПАТ «КЗРК» на користь  ОСОБА_2  відшкодування моральної шкоди у розмірі 70 400 грн без утримання податку з доходу фізичних осіб. Вирішено питання про судові витрати. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що доводи представника                             відповідача про те, що ПАТ «КЗРК» не є правонаступником шахти «Першотравнева-1», «Першотравнева» Першотравневого РУ виробничого об`єднання «Кривбасруда», під час роботи на яких позивач підпадав під дію шкідливих факторів, внаслідок чого ним отримано професійне захворювання, яке потягло за собою втрату професійної працездатності, судом має бути відхилене, оскільки у період роботи ОСОБА_1 шахта «Першотравнева» була структурною одиницею «ВО «Кривбасруда», а її ліквідовано було значно пізніше, тобто 05 січня 1998 року на підставі наказу № 1, а наказом № 12 від 20 січня                      1998 року на її базі створено шахту «Першотравнева-Дренажна», яку наказом                   № 139 від 11 вересня 1998 року виключено зі складу структурних одиниць ВО «Кривбасруда» та на її базі та шахти «Першотравнева-Дренажна » (до яких у той час позивач не мав відношення) створено нове державне підприємство «Кривбасгідрозахист» (Наказ Мінпромполітики України № 262 від 29 липня                  1998 року). Суд дійшов висновку, що саме ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» є правонаступником ВО «Кривбасруда» у період роботи ОСОБА_1 в Першотравневому РУ на шахті «Першотравнева-1» та на шахті «Першотравнева» у період з 15 грудня 1980 року по 17 травня 1995 року, яка після ліквідації Першотравневого РУ 01 жовтня 1989 року була наділена правами структурного підрозділу ВО «Кривбасруда», і тому є належним відповідачем у справі. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд взяв до уваги конкретні обставини у справі, зокрема: ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань позивача, ступінь втрати професійної працездатності за професійним захворюванням, який становить 70 % безстроково, наявність другої групи інвалідності, час протягом якого позивач працював у відповідача на посаді, пов`язаній з виникненням професійного захворювання, глибину і ступінь його моральних страждань пов`язаних з фізичним станом здоров`я, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, і наслідків, що наступили.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня                2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що  професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло, у тому числі й, з вини ПАТ «Кривбасзалізрудком». В судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з професійним захворюванням позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він втратив професійну працездатність у загальному розмірі 70 % та його визнано інвалідом другої групи безстроково. Після втрати працездатності у нього змінилися умови життя, він періодично проходить лікування. Виходячи із наведених вище обставин, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачу ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування. Спростовуються й доводи відповідача щодо відсутності підстав відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди, оскільки факт заподіяння такої шкоди у зв`язку з отриманими ним професійними захворюваннями встановлений в судовому засіданні. Так, позивач час від часу змушений проходити амбулаторний та стаціонарний курс лікування, переносить фізичні страждання, позбавлений нормальних життєвих зв`язків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя. Посилання представника відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» на практику розгляду аналогічних справ є безпідставними та суперечать чинному законодавству, згідно якого суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
 
(1)Доводи касаційної скарги  
У касаційній скарзі ПАТ «КЗРК» просить скасувати судові рішення та відмовити у позові, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що правонаступником реорганізованого виробничого об`єднання «Кривбасруда» є Криворізьке державне гірничорудне управління, а не публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», проте докази на підтвердження цих обставин суди не дослідили. Криворізьке державне гірничорудне управління виплачує колишнім працівниками виробничого об`єднання «Кривбасруда» суми відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві, що підтверджується судовою практикою. 
(2) Позиція третьої особи у справі
У відзиві на касаційну скаргу державне підприємство «Кривбасшахтозакриття» зазначає, що суди дійшли обґрунтованого висновку щодо належності відповідача у справі. Крім того, Верховний Суд у постанові від 30 травня                     2018 року у справі № 212/4810/16-ц (провадження № 61-7226св18) встановив, що правонаступником усіх прав та обов`язків державного виробничого об`єднання із видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» (структурних підрозділів шахти «Першотравнева-1» та «Першотравнева») є ПАТ «Кривбасзалізорудком». 
За змістом частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
Суди установили, що ОСОБА_1 в період часу з 15 грудня 1980 року по                           17 травня 1995 року працював на різних посадах на шахтах «Першотравнева-1» та «Першотравнева» виробничого об`єднання «Кривбасруда».
Працюючи протягом тривалого часу (14 років 5 місяців) в шкідливих умовах праці, позивач отримав професійне захворювання з діагнозом: коніотуберкульоз, сідероселікоз 1-го ступеню, пізній розвиток, ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень 1-2 стадії, МЗЗТБ в/ частки легені (фіброз).
06 червня 2012 року комісією у складі представників Фонду соцстрахування, лікувального закладу, профспілки, інспектора охорони праці було проведено розслідування професійного захворювання ОСОБА_1 та складено відповідний акт №1. В пункті 16 зазначеного акту комісією встановлено, що причиною та підставою виникнення професійного захворювання є праця ОСОБА_1 з 15 грудня 1980 року по 10 травня 1993 року та з 02 січня                    1995 року по 17 травня 1995 року підземним машиністом електровозу шахти «Першотравнева-1» «Першотравнева» в/о «Кривбасруда», а з 10 травня 1993 року по 01 січня 1995 року –  підземним гірником очисного забою шахти «П-1». Позивач згідно з професійними обов`язками виконував роботи, де внаслідок порушення провітрювання робочих місць та несистематичного використання комплексу пилеподавлення, запиленість повітря робочої зони на робочих місцях перевищувала ГДК. В акті також встановлено винних осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи – керівництво шахт «Першотравнева-1», «Першотравнева» в/о «Кривбасруда» за період роботи ОСОБА_1 з 1980 по 1995 роки, саме керівництво тих підприємств, які не виконали вимоги статті 153 КЗпП України. Відповідно до Закону України «Про охорону праці» на підприємство покладено обов`язок забезпечити якісні та безпечні умови праці.
Медико–соціальною експертною комісією ОСОБА_1 первинно 01 серпня 2012 року встановлено 40 % втрати професійної працездатності та встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із професійним захворюванням (довідка 10 ААА                № 083974).
При повторному переогляді 23 липня 2013 року позивачу встановлено 40 % втрати професійної працездатності та підтверджено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із професійним захворюванням (довідка АБ № 0007340).
Під час останнього переогляду МСЕК (довідка 12 ААА № 004991) від 25 червня 2015 року ОСОБА_1 встановлено 70 % втрати професійної працездатності та ІІ групу інвалідності безстроково (професійне захворювання).
Вирішуючи спір, суди виходили із того, що з 1975 року до складу виробничого об`єднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» входили                        11 рудоуправлінь на правах структурних одиниць, серед них і рудоуправління Першотравневе.
Відповідно до наказів ВО «Кривбасруда» від 20 вересня 1989 року № 349 та                    від 01 листопада 1989 року № 423 з 01 жовтня 1989 року рудоуправління Першотравневе як структурну одиницю було ліквідовано та створено в складі                 ВО «Кривбасруда», зокрема структурну одиницю шахту «Першотравнева-1».  
Згідно з наказом ВО «Кривбасруда» від 26 грудня 1994 року № 169 з 01 січня     1995 року шахту «Першотравнева-1» було ліквідовано та створено в складі ВО «Кривбасруда» як структурну одиницю шахту «Першотравнева» (пункти 1 та 2).
Відповідно до пункту 1 наказу ВО «Кривбасруда» від 05 січня 1998 року № 1 з                      01 січня 1998 року шахту «Першотравнева» як структурну одиницю було ліквідовано та наказом № 12 від 20 січня 1998 року створено на її базі шахту «Першотравнева-Дренажна». У подальшому в пункті 1 наказу ВО «Кривбасруда» від 11 вересня 1998 року № 139 було передбачено виключити зі складу структурних одиниць ВО «Кривбасруда», зокрема, шахту «Першотравнева-Дренажна» з моменту державної реєстрації Криворізького державного гірничорудного управління гідрозахисту.
Згідно з наказом Міністерства промислової політики України (далі- Мінпромполітики) від 29 липня 1998 року № 263 Державне виробниче об`єднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» було перейменовано на «Криворізький державний залізорудний комбінат», що став правонаступником об`єднання (пункти 1 та 2).
Відповідно до наказу Міністерства промислової політики України від 29 липня 1998 року № 262 на базі державного майна шахт «Гігант-Дренажна» та «Першотравнева-Дренажна» (структурних підрозділів ДВО «Кривбасруда») шляхом їх відокремлення було створено управління «Кривбасгідрозахист». Відповідно до пунктів 3 та 5 цього наказу було створено комісії з передачі майна від ДВО «Кривбасруда» та прийняття його управлінням «Кривбасгідрозахист» шляхом складання акта приймання-передачі для подачі його в місячний строк до міністерства для затвердження. На підставі затвердженого акта приймання-передачі було передбачено складання розподільчого балансу та внесення змін до обліку майна. Правонаступником усіх майнових прав та обов`язків реорганізованого ДВО «Кривбасруда» у частині, визначеній розподільчим балансом, було призначено управління «Кривбасгідрозахист», яке було ліквідовано 05 травня 2008 року відповідно до наказу Міністерства промислової політики України від 17 березня 2006 року № 104.
При цьому, згідно розподільчого балансу станом на 01 липня 1998 року, до Криворізького державного гірничорудного управління гідрозахисту перейшла менша частина основних засобів та інших позаоборотних активів шахт Першотравневого рудоуправління, а також шахт «Першотравнева-1», «Першотравнева-2», «Першотравнева», «Першотравнева-Дренажна» ВО «Кривбасруда», а більша частина цих активів залишилася на балансі ВО «Кривбасруда» (зокрема: залишкова вартість активів, що залишилась ВО «Кривбасруда» за рядком 010 розподільчого балансу становить 537 396 крб, тоді як до управління «Кривбасгідрозахист» відійшло активів із залишковою вартістю лише 233 696 крб), що підтверджується актами прийому-передачі основних фондів та майна станом на 01 липня 1998 року.
Відповідно до пункту 1 наказу Мінпромполітики від 12 липня 1999 року № 248 та пункту 1 наказу Державної акцiонерної компанiї «Укррудпром» (далі ДАК «Укррудпром») від 31 грудня 1999 року № 347 Державне підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат» шляхом реорганізації було перетворено на дочірнє підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат» ДАК «Укррудпром».
У пункті 3 згаданого наказу ДАК «Укррудпром» указано, що зазначене дочірнє підприємство є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов`язків реорганізованого державного підприємства «Криворізький державний залізорудний комбінат».
Згідно з пунктами 1 та 3.2 наказу ДАК «Укррудпром» від 30 липня 2001 року                          № 290 вказане дочірнє підприємство шляхом реорганізації було перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (далі ВАТ «Кривбасзалізрудком»), яке стало правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов`язків дочірнього підприємства.
Відповідно до пункту 1.1 розділу «Загальні положення» статуту ПАТ «Кривбасзалізрудком», що затверджений протоколом загальних зборів акціонерів ВАТ «Кривбасзалізрудком» від 30 березня 2011 року № 1/2011 та пройшов державну реєстрацію 04 квітня 2011 року, ВАТ «Кривбасзалізрудком» змінив найменування на ПАТ «Кривбасзалізрудком» та є правонаступником усіх прав та обов`язків ВАТ «Кривбасзалізрудком».
Надавши оцінку розподільчому балансу щодо обсягу майнових прав та обов`язків управління «Кривбасгідрозахист», яке в подальшому було ліквідоване, та ДВО «Кривбасруда», правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком», суди дійшли висновку про те, що ПАТ «Кривбасзалізрудком» є правонаступником не тільки шахти «Гвардійська» ВО «Кривбасруда», а й інших шахт реорганізованого ВО «Кривбасруда», в тому числі шахт Першотравневого рудоуправління, де працював позивач в умовах впливу шкідливих факторів. При цьому, всі структурні одиниці ДВО «Кривбасруда» не були самостійними юридичними особами, тобто були створені як структурні одиниці без права юридичної особи, оскільки питання про їх відокремлення зі складу юридичної особи із визначенням правонаступників в передбаченому законодавством порядку не вирішувалося.
Таким чином, професійне захворювання позивача виникло саме під час його перебування у трудових відносинах з виробничим об`єднанням по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» у період з 07 лютого 1977 року по                         01 листопада 1985 року, правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком», на якого законодавством покладено обов`язок забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці, що роботодавцем порушено та має наслідком втрату позивачем професійної працездатності та завдає йому моральних страждань.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 27 червня                        2018 року у справі № 215/1573/16-ц (провадження № 61-20427св18),                                 від 12 листопада 2018 року у справі № 215/3858/16-ц (провадження                                      № 61-31377св18), від 30 травня 2018 року у справі № 212/4810/16-ц (провадження № 61-7225св18), від 18 грудня 2019 року у справі № 215/1589/18 (провадження № 61-14399св19), від 10 травня 2018 року у справі № 215/5814/15 (провадження № 61-355св18), від 12 грудня 2018 року у справі № 215/3547/16-ц (провадження № 61-19254св18).  
З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується із висновками судів та доходить висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій – без змін. 
Разом з цим, вирішуючи спір за подібних обставин, суд касаційної інстанції прийняв інше за змістом судове рішення.
Так, Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 липня 2018 року у цивільній справі № 215/5607/15-ц (провадження № 61-13361св18) у аналогічній справі дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки ПАТ «Кривбасзалізрудком» є неналежним відповідачем у цій справі та не може нести відповідальність перед позивачем за порушення ВО «Кривбасруда» трудових прав на шахтах «Першотравнева», «Першотравнева-2» та «Першотравнева — Дренажна», на яких працював позивач, оскільки не є їх правонаступником. При цьому суд виходив із тих обставин, що наказом № 139 від 11 вересня 1998 року виключено зі складу структурних одиниць ВО «Кривбасруда» шахти «Гігант—Дренажна» та «Першотравнева-Дренажна» та створено на їх базі нове підприємство—Державне підприємство «Кривбасгідрозахист», відповідно до пункту 1 наказу Міністерства промислової політики України № 262 від 29 липня 1998 року. У пункті 5 цього наказу Міністерства промислової політики України визначено, що правонаступником всіх майнових прав та обов`язків реорганізованого ВО «Кривбасруда» є управління «Кривбасгідрозахисту» у відповідній частині майнових прав та обов`язків, означених розподільчим балансом. Наказом Міністерства промислової політики України № 104 від 17 березня 2006 року призначено комісію з припинення діяльності ДП «Кривбасгідрозахист» шляхом його ліквідації та зобов`язано Державне підприємство «Кривбасшахтозакриття» прийняти на баланс до статутного фонду майно ДП «Кривбасгідрозахист», яке залишиться після задоволення вимог кредиторів. Отже, суд апеляційної інстанції встановив, що на момент виникнення у ОСОБА_3 права на відшкодування моральної шкоди — 16 листопада 2010 року, шахти «Першотравнева», «Першотравнева—2», «Першотравнева—Дренажна» ВО «Кривбасруда», «Першотравнева—Дренажна» управління «Кривбасгідрозахист», є ліквідованими, а ПАТ «Кривбасзалізрудком» не є їх правонаступником.
Зазначене свідчить про застосування судом касаційної інстанції у різних складах принципово різного підходу для вирішення справ, що випливають з одних і тих правовідносин, у яких один і той же предмет спору, і які врегульовані одними і тими ж нормами матеріального права, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом.
Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.
У зв`язку з наведеним, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, вважає необхідним передати зазначену справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Керуючись частиною п`ятою статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Передати на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу № 212/3137/17-ц (провадження № 61-37529св18) за позовом  ОСОБА_1  до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
 
Головуючий                                                          В. М. Сімоненко
 
Судді:                                                                    А. І. Грушицький
 
                                                                                 А. А. Калараш
 
                                                                             Є. В. Петров
 
                                                                    С. П. Штелик