ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2020 року	Львів	Справа № 158/824/20 пров. № А/857/5334/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,
за участі секретаря судового засідання      Федак С.Р.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_1 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 квітня 2020 року (постановлену головуючим-суддею Поліщук С.В. у відкритому судовому засіданні о 14 год. 20 хв. м. Ківерці) про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 158/824/20 провадження №2-а/0158/39/20 за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до Громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України,-
ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 08.04.2020 звернулася в суд з позовом до Громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 в якому просить продовжити строк затримання на шість місяців до завершення граничного терміну затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянину Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка підлягає примусовому видворенню за межі України, а саме до 16.10.2020.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 квітня 2020 року залишено позовну заяву без розгляду.
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив командир військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_1 , у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити повністю, а саме продовжити строк затримання на шість місяців до 16.10.2020. Зазначає, що внаслідок запровадження заходів на території України, щодо запобігання поширенню на території України хвороби COVID-19, а рішенням місцевих органів виконавчої влади і місцевого самоврядування Волинської та Закарпатської областей запроваджено режим максимального обмеження пересування, а тому не було можливим брати участь безпосередню участь в судовому засіданні, також судом не досліджено можливість доправити відповідача для участі у справі в судове засідання. 
Сторони в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку, визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Згідно з частиною 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. 
Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 240 КАС України позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності
Як слідує з матеріалів справи 08.04.2020 позивач звернувся до суду з позовною заявою до Громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 про продовження строку затримання на шість місяців до завершення граничного терміну затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянину Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка підлягає примусовому видворенню за межі України, а саме до 16.10.2020.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства передбаченого статтею 289 КАС України.
Відповідно до частин 11, 12, 14, 15 строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Розгляд питань, визначених цією статтею, здійснюється судом за обов`язкової участі сторін. Розгляд справ про продовження строку затримання іноземця або особи без громадянства може проводитися у режимі відеоконференції, у тому числі з трансляцією з іншого приміщення, що знаходиться поза межами приміщення суду, в порядку, визначеному цим Кодексом.
Адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви.
Аналізуючи наведені вище норми, колегія суддів дійшла висновку, що для продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України уповноважений орган вправі звернутися до суду з відповідним позовом, а суд в свою чергу має розглянути адміністративну справу у день подання відповідної позовної заяви за обов`язкової участі сторін, з можливістю її розгляду в режимі відеоконференції, у тому числі з трансляцією з іншого приміщення, що знаходиться поза межами приміщення суду, в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до матеріалів справи, 08.04.2020 позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України.
Крім цього 08.04.2020 позивачем, додатково, подано до суду клопотання про забезпечення участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, а саме із Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, 53 (за місцем знаходження представника позивача) та із ПТПІ «Волинський» 45213, Волинська область, Ківерцівський район, с. Журавичі, вул. Перемоги, 27 (за місцем знаходженням відповідача).
В обґрунтування клопотання вказує на те, що відповідач поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з місцем розташування с. Журавичі, Ківерцівського району, Волинської області та приймаючи до уваги значну відстань від м. Чоп Закарпатської області до м. Ківерці, Волинської області, де утримується відповідач і те, що в Україні запроваджено карантинні заходи щодо протидії розповсюдженню COVID – 19 просить таке клопотання задовольнити.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.04.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву у строк до 17 год. 45 хв. 08.04.2020, призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 17 год. 45 хв. 08.04.2020 у приміщенні Ківерцівського районного суду Волинської області та в задоволенні клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції – відмовлено.
Зокрема відмовляючи в задоволенні клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції суд першої інстанції зазначив, що Ківерцівський районний суд Волинської області обладнаний лише одним залом судових засідань, в якому щодня призначені до розгляду кримінальні провадження, в котрих здійснюється аудіо та відеозапис, а також те, що відповідно до ч. 5 ст. 195 КАС України призначення засідання в режимі відеоконференції є правом, а не обов`язком суду, участь у справі даної категорії є обов`язковою, у Волинському ПТПІ відсутнє необхідне обладнання для проведення судових засідань у режимі відеоконференції з необхідним сертифікованим обладнанням та програмним забезпеченням.
Згідно журналу судових засідань від 09.04.2020 відкладено розгляд справи на 14 год. 00 хв. 10.04.2020 (аркуш справи 36).
Оскаржуваною ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 10.04.2020 позовну заяву залишено без розгляду через повторно неявку позивача у судове засідання без поважних причин та не повідомлення про причини неявки, та від нього не надійшло заяви про відкладення справи до суду не подавав.
Відтак враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено строки розгляду цієї справи, оскільки як зазначалось вище адміністративні справи, передбачені статтею 289 КАС України, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви.
Також, апеляційний суд вважає, що безпіставно було відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, оскільки відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з урахуванням змін внесених постановою Кабінету Міністрів України № 239 від 25.03.2020) на усій території України з 12.03.2020 до 24.04.2020 установлено карантин.
Враховуючи вказані обставини Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» часину 4 статті 195 КАС України викладено в такій редакції: «Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України.”
Крім цього згідно листа Ради Суддів України № 9рс-186/20 від 16.03.2020 на період введення карантину рекомендовано здійснювати розгляд справ в режимі відеоконференції з метою убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб.
Так згідно відповіді Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, де утримується відповідач від 16.03.2020 № 04-02/332, запроваджено карантин, що передбачає заборону поміщення та вибуття утримуваних осіб, крім випадків закінчення строків утримання.
А тому беручи до уваги встановленні заходи запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, внесення змін до КАС України в частині 4 статті 195 КАС України, неможливості вибуття відповідача та наявності місця для проведення відеоконференції колегія суддів вважає, що суд першої інстанції фактично позбавив позивача права доступу до суду.
Поряд з цим потрібно вказати, що застосовуючи наслідки повторної неявки позивача у судове засідання, не врахував приписи статті 268 КАС України, якими встановлені особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ (визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу).
Так, відповідно до цієї статті у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Стаття 269 КАС України встановлює, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Копії позовної заяви та доданих до неї документів направляються відповідачу й іншим учасникам справи на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - електронною поштою, якщо така відома суду, або надаються для ознайомлення в судовому засіданні.
Наведені положення викликані скороченим терміном розгляду даної справи (частина 15 статті 289 КАС України, а саме адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви), в зв`язку із чим неявка будь-кого з учасників справи не є перешкодою для її розгляду по суті.
Колегія суддів дійшла висновку, що неявка позивача у судове засідання в даній категорії справ не є підставою для відкладення розгляду справи, а його повторна неявка - не є підставою для залишення адміністративного позову без розгляду.
Суд першої інстанції не врахував наведені норми процесуального права, в зв`язку із чим прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.
Згідно частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини як джерела права.
У справі «Мушта проти України» (Заява № 8863/06) від 18.11.2010 в пункті 32 Європейський суд з прав людини нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.
Таким чином, аналізуючи все вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що наявні підстави для висновку про порушення судом норм процесуального права, висновки, викладені в ухвалі суду не відповідають обставинам справи, через що дана ухвала підлягає скасуванню та справу слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки суд першої інстанції фактично позбавив позивача права доступу до суду, як це вже згадувалось, що свідчить про порушення його права звернення до адміністративного суду, гарантованого статтею 5 КАС України.
Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду ухвали частково, оскільки апелянт серед іншого просить «постановити нове рішення, яким позов задовольнити повністю, а саме продовжити строк затримання на шість місяців до 16.10.2020», що не може бути задоволено, оскільки не передбачено процесуальним законодавством в межах перегляду процесуальної ухвали, яка скасовується апеляційним судом і направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції, який уповноважений приймати рішення по суті спору та поданих позовних вимог.
Відповідно до статті 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.
У відповідності до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 268, 270, 271, 289, 310, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 квітня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 158/824/20 провадження №2-а/0158/39/20 – скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

                  Головуючий суддя                                        Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                              В.В. Гуляк

                                                                                          Р.Й. Коваль