Справа № 756/9324/19                                                         Головуючий в суді І інстанції - Шевчук А.В.
Провадження № 33/824/182/2020                              Доповідач - Миколюк О.В. 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К  Р А Ї Н И
13   березня 2020  року                                                                                               м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду      Миколюк О.В.,  
за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року, - 
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року,
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.
Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.07.2019 року, того ж дня о 01 год. 00 хв. по просп. Героїв Сталінграда, 17А, у м. Києві, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мовлення, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків. ОСОБА_1 порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та винести нову, якою провадження по справі закрити, за відсутністю складу і події правопорушення.
В обґрунтуванні вказує, що автомобілем «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 не керував, підійшов до його, щоб забрати телефон, автомобіль був припаркований, працівники поліції, що під`їхали почали перевіряти документи та пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не реагуючи на те, що він їм пояснював, що автомобілем керувати не збирався, крім того вказує, що його не відсторонили від керування транспортним засобом, огляд на стан алкогольного сп`яніння вважає недійсним, оскільки під час його відмови від проходження огляду працівниками поліції було порушено ст.266 КУпАП.
Звертає увагу, що пояснення свідків ідентичні, складені на заздалегідь підготовлених бланках, тому вони є нікчемними з юридичної точки зору.
Крім того, в матеріалах адміністративного провадження відсутня виписка з бази даних правопорушень та в протоколі не вказано реквізити документа, що посвідчує його особу.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки про розгляд справи належним чином повідомлений не був, участі в судовому засіданні не приймав, про винесене рішення дізнався 22.10.2019 року.
Заслухавши доповідь судді, думку  ОСОБА_1 , що просив задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, безпосередньо не допитав свідків, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.
При розгляді справи в апеляційній інстанції, з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що винним себе у інкримінованому правопорушенні він не визнав, стверджував, що 07.07.2019  транспортним засобом «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 не керував, підійшов до його, щоб забрати телефон, автомобіль був припаркований, працівники поліції, що під`їхали почали перевіряти документи та пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не реагуючи на те, що він їм пояснював, що автомобілем керувати не збирався та склали на нього протокол. Працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але він від «Драгера» відмовився та погодився пройти огляд у лікарні, також звернув увагу, що у присутності свідків працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, на який він погоджувався раніше. 
Під час апеляційного розгляду, за клопотанням ОСОБА_1 , в суді апеляційної інстанції, під присягою, надав свої пояснення свідок ОСОБА_2 , який зверну увагу, що 07.07.2019  вживав з ОСОБА_1 за місцем свого проживання алкогольні напої та приблизно о 00 голин 20 хвилин останній пішов до свого автомобіля «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на подвір`ї, щоб забрати в ньому телефон, коли вони разом вийшли на вулицю та ОСОБА_1 відкрив автомобіль, до них під`їхали працівники поліції та почали перевіряти документи, після чого він відійшов та не чув послідуючу розмову, згодом ОСОБА_1 пояснив, що на нього працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення. 
З метою перевірки пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції  неодноразово відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення та свідків, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Однак, на неодноразові виклики працівники поліції та свідки до суду апеляційної інстанції не з`явились, а нормами КУпАП не передбачено їх примусовий привід.
На підтвердження, чи спростування пояснень ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції досліджено відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, який підтверджує пояснення ОСОБА_1 про те, що працівники поліції в присутності свідків йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, на який раніше погодився ОСОБА_1 , крім того, відеозапис не підтверджує факт керування останнім транспортним засобом, та який розпочинається з моменту розмови між працівниками поліції та ОСОБА_1 , який наголошував, що транспортним засобом не керував, що спростовує письмові пояснення свідків про те, що останній керував автомобілем та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога.
Інших доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а ставити їх під сумнів у суду немає підстав.
Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У відповідності до  ст. 7  КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто  не  може  бути  підданий  заходу впливу в зв`язку  з адміністративним  правопорушенням  інакше  як  на підставах  і в порядку  встановлених  законом, особа вважається невинуватою у вчиненні  правопорушення  і не може бути піддана    покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
       Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів на спростування пояснень  ОСОБА_1  про те, що він не керував автомобілем  «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 , та не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а обставини, зазначені у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, а саме лише перебування особи біля припаркованого автомобіля, навіть в стані алкогольного сп`яніння,  не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки суб`єктом даного адміністративного правопорушення є особи, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а також водії, які відмовились пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. 
З огляду на викладене, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі -закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
 
На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити.
 Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року щодо  ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя: