УХВАЛА

06 квітня 2020 року 
Київ
справа №460/2638/19
адміністративне провадження №К/9901/7442/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Чиркіна С.М., 
суддів:                     Єзерова А.А., Шарапи В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі №  460/2638/19 за позовом ОСОБА_1 до Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області про визнання протиправними та скасування рішень, скасування державної реєстрації права власності,
ВСТАНОВИВ:
У 2019 році ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень від 05.12.2017 №  449 в частині затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (кадастровий номер: 5625881600:03:002:0166) у власність громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого господарства за адресою: АДРЕСА_1 та надані у власність даної земельної ділянки площею 0,0691 га; від 05.12.2017 №448 в частині затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (кадастровий номер: 5625881600:03:002:0165) у власність громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого господарства за адресою АДРЕСА_1 , та надані у власність даної земельної ділянки площею 0,0600га; скасування державної реєстрації права власності на вищевказані земельні ділянки.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.10.2019, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2020, відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі     пункту 1  частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
16.03.2020 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивачки, надіслана 21.02.2020 в якій скаржниця просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2020. 
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 330 КАС України, з огляду на таке.
Згідно із пунктом 3 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються.
Згідно з інформацією наявною в матеріалах касаційної скарги, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2020 залишено без змін ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 11.10.2019, а тому скаржнику необхідно уточнити вимоги до суду касаційної інстанції щодо ухвали суду першої інстанції, оскільки у прохальній частині скаржник просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2020.
У той же час, відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Всупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржник не додав до касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України від 08.07.2011№ 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).
Розглянувши клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Частиною першою статті 8 Закону № 3674-VI передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Згідно із частиною першою статті 8 Закону №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.
Суд звертає увагу, що Законом №3674-VI чітко визначено, як одну з умов для звільнення від сплати судового збору, обов`язок доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.
Суд враховує, що Закон №3674-VI не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.
Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2005 у справі "Княт проти Польщі" ("Kniat v. Poland"), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" ("Jedamski and Jedamska v. Poland"), заява № 73547/01).
Клопотання позиваки про звільнення від сплати судового збору мотивовано тим, що розмір судового збору є непомірно великим, оскільки сума виплаченого доходу за вересень 2019 року по лютий 2020 року складає 13    294,26. На підтвердження вказаної інформації скаржницею надано довідку Головного управління Пенсійного фонду України від 05.03.2020 №    9454474787051463
З огляду на наведене, позивачкою не надано належних доказів на підтвердження відсутності достатніх коштів для оплати судових витрат (скрутного матеріального стану), а також відомостей щодо розміру річного доходу за весь попередній календарний рік, тобто з 01.01.2019 по 31.12.2019, оскільки надана скаржником довідка містить інформацію лише з вересня 2019 року по лютий 2020 року. Крім того скаржницею не надано належних доказів на підтвердження відсутності інших доходів за попередній календарний рік.
Такими доказами можуть слугувати: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік та довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.
Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Підпунктом 5 пунктом 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, передбачено, що за подання касаційної скарги на ухвалу суду справляється судовий збір - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною першою наведеної норми передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 - 2 102,00 грн.
З огляду на зазначене, за звернення до суду з касаційною скаргою на ухвалу суду апеляційної інстанції скаржниця повинна сплатити судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.
Згідно з частиною другою     статті 332 КАС України     до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених     статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення     статті 169 КАС України.
Відповідно до положень     статті 169 КАС України     суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Таким чином, для усунення недоліків касаційної скарги скаржниці необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 102,00 грн за такими реквізитами: Отримувач коштів УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007 Код класифікації доходів бюджету 22030102 Найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055) Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Крім того, відповідно до частини першої     статті 329 КАС України касаційна     скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною другою     статті 329 КАС України     встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з інформацією наявною в матеріалах касаційної скарги, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята 13.01.2020, в той час як касаційна скарга подана 13.03.2020.
Разом з касаційною скаргою скаржницею подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2020. Підставами пропуску такого строку позивачка вказує погіршення стану здоров`я та додає копії виписок з амбулаторної картки та копії результатів дослідження від 24.12.2019 №    951643, № 951709 та копії документів про лікування в Італії.
Однак додані до клопотання документи про лікування позивачки в Італії подані без перекладу українською мовою.
Згідно з частиною першою статті 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.
Відповідно до частини першої статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.
У рішенні Конституційного Суду України від 14.12.1999 (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).
Частиною третьою статті 15 КАС України передбачено, що суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.
Відповідно до частини четвертої статті 15 КАС України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.
Отже, учасники судового процесу, мають подавати процесуальні документи лише державною мовою.
Така позиція касаційного суду з питання мови адміністративного судочинства відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 06.07.2016 (справа № 21-1092а16). 
Таким чином,  з вказаних документів неможливо встановити періоди хвороби позивачки та об`єктивної неможливості вчасно звернутись з касаційною скаргою.
З огляду на викладене, скаржниці необхідно зазначити поважні причини пропуску строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів.
Крім того, 08.02.2020 набрав чинності     Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 № 460-IX, яким внесено зміни до     Кодексу адміністративного судочинства України.
За приписами пункту 4 частини другої     статті 330 КАС України     у касаційній скарзі зазначаються підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу     підстави (підстав).
Відповідно до частини другої статті 328 КАС України, у касаційному  порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у    пунктах 3,    4,    12,    13,    17,    20    частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у    частині другій    цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Отже, касаційна скарга на ухвалу суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також на постанову апеляційного суду має містити обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно     статті 328 цього Кодексу.
Скаржницею у касаційній скарзі не зазначено підстави визначені     статтею 328 КАС України.
Згідно з частиною другою     статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України     до касаційної скарги яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених     статтею 330 цього Кодексу     застосовуються положення     статті 169 цього Кодексу.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно залишити без руху.
З огляду на викладене, скаржниці необхідно уточнити вимоги до суду касаційної інстанції щодо рішення суду першої інстанції, надати документ про сплату судового збору або зазначити підстави звільнення від його сплати з наданням відповідних доказів, зазначити поважні причини пропуску строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів та навести підстави касаційного оскарження визначені     статтею 328 КАС України.
Керуючись статтями 169, 329, 329, 330, 332 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2020.
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2020.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі №    460/2638/19 за позовом ОСОБА_1 до Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області про визнання протиправними та скасування рішень, скасування державної реєстрації права власності - залишити без руху. 
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали щодо поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі, у разі не усунення недоліків в іншій частині - касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач:                                                   С. М. Чиркін

Судді:                                                                       А.А. Єзеров

                                                                                В.М. Шарапа