ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/345/20 Справа № 206/4548/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Поштаренко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко  О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 березня 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні за участю: секретаря судового засідання Шавайди І.І.; особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; адвоката Воронько О.О., апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Цією постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років. 
При обставинах встановлених місцевим судом ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 04.08.2019 року о 16 год. 30 хв. знаходячись в м.Дніпро по вул. Електрична, буд.11, керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, чим своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КК України та просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки справа була розглянута за його відсутності, дізнався про оскаржувану постанову суду 26.02.2020 року, а з матеріалами справи ознайомився 03.03.2020 року. 
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що рішення суду є незаконним та не обґрунтованим, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням ст. 256 КУпАП, вважає, що працівники патрульної поліції порушили вимоги ст. 266 КУпАП, а саме порядок огляду водіїв на стан сп`яніння встановлений законом порядку. Ніяких дій щодо його огляду на стан сп`яніння працівниками поліції не проводилося, від проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу він не відмовлявся, працівники поліції йому цього не пропонували. Апелянт зазначив, що він того ж дня самостійно пройшов медичний огляд в лікарні та ознак сп`яніння у нього не було виявлено,  а тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.    
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Воронько О.О., вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку та законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Враховуючи позицію ОСОБА_1 яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи, а також те, що про оскаржувану постанову суду дізнався 26.02.2020 року, а ознайомився з матеріалами справи 03.03.2020 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення  ОСОБА_1   адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 13.12.2019 року серії ОБ № 204492 від 04.08.2019 року, де викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення  ОСОБА_1  за ч.3 ст. 130 КУпАП , який також підписаний останнім, та з якого слідує, що ОСОБА_1   відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку; направленням на огляд водія ОСОБА_1 транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння; картками обліку адміністративного правопорушення де зазначено, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння за постановами Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.05.2019 року за ч.1 ст. 130 КУпАП та від 04.04.2019 року за ч.1 ст. 130 КУпАП; відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, що здійснювали оформлення та з якого видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.
Вказані докази та письмові пояснення свідків підтверджують факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння  ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом та двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння, що в сукупності утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.
       Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів і викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.
Місцевим судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Є безпідставним посилання в апеляції на порушення встановленого порядку направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки апеляційним судом при перевірці цих доводів таких порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не виявлено.
Стосовно доводів захисника про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній запис, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння, то вони є необгрунтованими, оскільки як альтернативу останньому було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, від якого ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням КУпАП з посиланням на відсутність в ньому зазначення ознак сп`яніння, то вважаю, що сам факт не зазначення повного переліку фактичних ознак наркотичного сп`яніння в протоколі, хоча і має місце проте не є суттєвим для визнання цього протоколу неналежним доказам, оскільки в протоколі зазначені всі необхідні обставини вчинення адміністративного правопорушення, які в достатній мірі вказують на наявність інкримінованого складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.
Крім того, зважаю на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. В рапорті інспектора від 04.08.2019 року зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло; поведінка не відповідає обстановці.
А тому за наведених обставин, вважаю вказані доводи апеляції ОСОБА_1 безпідставними і необґрунтованими, а протокол про адміністративне правопорушення таким, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Таким чином,  за наведених разом усіх обставин, сукупність доказів, які є в матеріалах справи підтверджує винуватість ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП. 
Що стосується доводів ОСОБА_1 , що він того ж дня самостійно пройшов медичний огляд в лікарні та ознак сп`яніння у нього не було виявлено то апеляційний суд не може взяти їх до уваги, з огляду на таке.
Так, за вимогами ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. 
Відповідно до пункту 9 розділу 2 Інструкції від 09 листопада 2015 року №1452/735 “Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення дата і час вчинення адміністративного правопорушення зазначено 04.08.2019 року о 16 год. 30 хв., що є моментом виявлення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .
Вказаний зазначений в протоколі час не заперечувався в судовому засіданні апеляційної інстанції і ОСОБА_1 .
Відповідно до наданого до апеляції копії висновку щодо результатів медичного огляду від 05.08.2019 року, такий огляд ОСОБА_1 проведений 04.08.2019 року о 19 год. 30 хв., тобто поза межами вказаного визначеного законом терміну для проходження такого огляду.
Щодо посилання в апеляції на помилки в резолютивній частині оскарженої постанови, зазначив, що ОСОБА_1 не має водійських прав, а тому суд не повинен був його позбавляти права керування траспортними засобами, також не беру до уваги, оскільки санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає саме таке стягнення, яке є безальтернативним і позбавлення його раніше таких прав не виключає можливість застосування такого ж стягнення на більший строк, передбачений санкцією цієї статті.
       Таким чином, з огляду на вищенаведене при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч.3 ст. 130 КУпАП. 
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
       Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом. 
Так, зокрема, винуватість водія  ОСОБА_1  поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю. 
Накладаючи адміністративне стягнення суд першої інстанції взяв до уваги, що ОСОБА_1 раніше протягом року двічі був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст. 130 КУпАП, всупереч цьому, умисно ігноруючи обв`язки для виконання постанови суду, не маючи права керувати транспортними засобами, ОСОБА_1 продовжує керувати транспортним засобом та знову скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, тому суд наклав адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке є достатнім і необхідним для виховання особи правопорушника. 
       Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2019 року - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Дніпровського апеляційного суду О.М. Кононенко