П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 420/6789/19	
Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
16:19 год., м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
14.02.2020 року;
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.
      П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді - Єщенка О.В.
                           суддів                      - Димерлія О.О.
                                                            - Танасогло Т.М.
За участю: секретаря - Іщенка В.О.
 представника апелянта - Ковальчука О.М. (ордер від 16.03.2020 року)
 представника відповідача - Ярошенко Г.Ю. (довіреність від 03.01.2020 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 18.09.2014 року №77 "Про затвердження переліку земельних ділянок" зі змінами від 30.07.2019 року №326 "Про доповнення переліку земельних ділянок" згідно з Додатком №1 в частині включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, земельної ділянки кадастровий номер 5123781600:01:001:0403.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач звертався до управління Держгеокадастру із клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області. На підтвердження правомірності своїх вимог позивач надав вичерпний пакет документів, а отже дотримався вимог земельного законодавства. За наслідками розгляду клопотань відповідач відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, зокрема, посилаючись на те відповідно до наказу №77 від 18.09.2014 року "Про затвердження переліку земельних ділянок" зі змінами від 30.07.2019 року №326 "Про доповнення переліку земельних ділянок" згідно з додатком №1 бажана до одержання позивачем земельна ділянка входить до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами. З огляду на те, що доповнення у відповідний перелік відповідної земельної ділянки після звернення із клопотаннями є необґрунтованим та суперечить земельному законодавству, порушує права позивача на одержання земельної ділянки у власність, позивач вимушений звернутись до суду із цим позовом та ставити питання про скасування рішення відповідача.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління Держгеокадастру в Одеській області як розпорядник земель сільськогосподарського призначення державної власності є організатором земельних торгів та відповідно до вимог чинного законодавства наділений повноваженнями визначати перелік земельних ділянок державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги. Розгляд питання про надання дозволу чи відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність, включення її в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для подальшого продажу права оренди на земельних торгах віднесено до компетенції відповідача.
Судом першої інстанції зазначено, що чинним законодавством не передбачена заборона включення до такого переліку земельних ділянок, стосовно яких надійшли клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо їх відведення.
З огляду на те, що оскаржуваний наказ прийнято при реалізації державної політики в сфері регулювання земельних відносин, з урахуванням погодження відповідної сільської ради, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність обставин для їх задоволення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тим обставинам, що судовим рішенням в іншій справі підтверджена протиправність дій Управління під час вирішення питання щодо надання йому дозволу на розроблення проекту із землеустрою для одержання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Водночас, покладений судовим рішенням обов`язок на суб`єкта владних повноважень за наявності оспорюваного за цим позовом рішення нівелює фактичне відновлення порушених прав та інтересів позивача у цій сфері. При цьому, як свідчить аналіз норм земельного законодавства земельні торги не проводяться при наданні земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених ст.ст. 34, 36, 121 Земельного кодексу України, а внесення до відповідного переліку земельної ділянки після звернення позивача до Управління не ґрунтується на законі. Вказані обставини у сукупності підтверджують протиправність рішення відповідача, а віднесення цього питання до його виключних повноважень не означає, що суб`єкт владних повноважень може діяти з порушенням норм законодавства. Таким чином, у суду першої інстанції були всі правові підстави для задоволення позову та скасування рішення відповідача.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для його скасування.
У відповіді на відзив на апеляційну скаргу апелянт у повному обсязі підтримує свою правову позицію та вимоги скарги.
Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2019 року представник позивача звернувся до ГУ Держгеокадастру в Одеській області із клопотанням, в якому ставилось питання про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею 2,0 га, кадастровий номер 5123781600:01:001:0403, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області.
До клопотання додано: паспорт громадянина України; ідентифікаційний код; графічний матеріал на бажану земельну ділянку із позначенням місця її розташування; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер на представництво інтересів.
З аналогічним клопотанням представник позивача звертався і 04.07.2019 року.
Розглянувши клопотання, ГУ Держгеокадастру в Одеській області відмовило у задоволенні вимог позивача, про що повідомило листом від 23.07.2019 року №К-7181/0-4195/0/37-19.
Як на підставу для залишення вимог позивача без задоволення Управління послалось на відсутність інформації щодо позиції Йосипівської сільської ради Овідіопольського району  Одеської області щодо надання заявленої земельної ділянки на виконання доручення від 08.10.2014 року №37732/0/1-14 віцепрем`єр-міністра-міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В.Б. Також повідомлено позивача, що на доданих до клопотання графічних матеріалах не зазначено межу бажаної до відведення у власність земельної ділянки.
Наказом ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 30.07.2019 року №326 "Про доповнення переліку земельних ділянок" доповнено перелік земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами згідно Додатку №1, затвердженого Наказом Головного управління Держземагенства в Одеській області "Про затвердження переліку земельних ділянок" №77 від 18.09.2014 року, земельними ділянками, визначеними Додатком №1 до Наказу №326.
Також, за наслідками розгляду повторного клопотання ГУ Держгеокадастру в Одеській області відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, про що повідомило листом від 08.08.2019 року №К-7939/0-4575/0/37-19.
Як на підставу для відмови у задоволенні вимог позивача Управління послалось на те, що на момент розгляду клопотання зазначена земельна ділянка вже включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних аукціонах.
Не погоджуючись із рішенням відповідача щодо включення відповідної земельної ділянки до переліку земель, права на які набуваються за результатом аукціону, посилаючись на його неправомірність та необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення відповідача.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
За правилами п. "а" ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України для ведення особистого селянського господарства громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі не більше 2,0 гектарів.
Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Водночас, за правилами ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Вказані положення кореспондуються із приписами ч. 2 ст. 135 Земельного кодексу України. 
Відповідно до ч. 3 ст. 135 Земельного кодексу України організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.
Згідно із ч. 4 ст. 135 Земельного кодексу України проведення земельних торгів щодо земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів, у якому зазначаються: а) перелік земельних ділянок або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами; б) стартова ціна лота; в) строк та інші умови користування земельною ділянкою у разі набуття права користування земельною ділянкою на земельних торгах; г) особа, уповноважена організатором земельних торгів на укладення договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки, яка або право на яку виставляється на земельні торги.
Частинами 1, 2 ст. 136 Земельного кодексу України визначено, що організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами.
У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.
Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.
Згідно із ч. 4 ст. 136 Земельного кодексу України підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів.
Підготовка лотів до проведення земельних торгів включає: а) виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості); б) державну реєстрацію земельної ділянки; в) державну реєстрацію речового права на земельну ділянку; г) отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель" у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї; ґ) проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель", крім випадків продажу на земельних торгах права оренди на неї; д) встановлення стартової ціни продажу земельної ділянки, яка щодо земель державної та комунальної власності не може бути нижчою за експертну грошову оцінку земельної ділянки; е) встановлення стартового розміру річної орендної плати, який щодо земель державної та комунальної власності не може бути меншим розміру орендної плати, визначеного Податковим кодексом України; є) встановлення стартової ціни продажу прав емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, яка щодо земель державної чи комунальної власності не може бути нижчою за ринкову вартість відповідного права, визначену шляхом проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок; ж) визначення виконавця земельних торгів, дати та місця проведення земельних торгів.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Згідно із п.п. 31, 34 п. 4 Положення від 14.01.2015 року №15 Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи; забезпечує підготовку та здійснення організаційних, економічних, екологічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання та охорону земель, їх захист від шкідливого антропогенного впливу, дотримання режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, інших територій.
Відповідно до п.п. 7, 8, 9 Положення від 14.01.2015 року №15 Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Держгеокадастр під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє в установленому порядку з іншими державними органами, допоміжними органами і службами, утвореними Президентом України, тимчасовими консультативними, дорадчими та іншими допоміжними органами, утвореними Кабінетом Міністрів України, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, громадськими спілками, відповідними органами іноземних держав і міжнародних організацій, профспілками та організаціями роботодавців, а також підприємствами, установами та організаціями.
Держгеокадастр в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Мінекономіки видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.
Разом з цим, відповідно до доручення Віце-прем`єр-міністра України міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08.10.2014 року №37732/0/1-14 Держземагенству доручено забезпечити надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (крім тих, що знаходяться у користуванні) для ведення фермерського господарства та особистого селянського господарства на конкурсній основі за результатами відкритих публічних земельних аукціонів.
Аналіз наведених норм показав, що на конкурентних засадах, крім випадків, передбачених законом, підлягають продажу як землі державної/комунальної власності так і окремі права на них.
При цьому, ініціювати продаж земельних ділянок наділені правом власники -відповідні фізичні або юридичні особи чи орган виконавчої влади, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.
Проведення земельних торгів щодо земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів із визначенням, зокрема, переліку земельних ділянок або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами, а також місця розташування земельних ділянок, цільового призначення, площі, кадастрового номеру тощо.
Отже, земельні торги включають в себе певну послідовність дій організатора продажу земельної ділянки, у тому числі шляхом добору земельної ділянки для продажу та підготовки лотів для продажу земельної ділянки державної/комунальної власності.
Головне управління Держгеокадастру у Одеській області як розпорядник земель сільськогосподарського призначення державної власності є організатором земельних торгів та наділене повноваженнями визначати перелік земельних ділянок державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги.
При цьому, як вірно встановив суд першої інстанції, наявність чи відсутність у позивача права на розроблення проекту із землеустрою для одержання земельної ділянки не є предметом даного адміністративного позову, а оцінка правомірності рішення Управління з приводу надання позивачу дозволу на розроблення проекту із землеустрою надана судовим рішенням в іншій справі.
Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний наказ прийнято на реалізацію відповідачем державної політики в сфері регулювання земельних відносин, а саме на виконання своїх повноважень, з прийняттям цього наказу не вирішується питання щодо надання позивачу бажаної земельної ділянки у власність на підставі відповідного клопотання чи в результаті залишення його без задоволення, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відсутність обставин для їх задоволення.
Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані і відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.
Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено та підписано 22.05.2020 року.

        Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
        Судді:                                                                                        О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                                     Т.М. Танасогло