У Х В А Л А        
 
12 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 440/49/16
провадження № 61-3088ск20      
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на постанову Львівського апеляційного суду від 25 липня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Милятинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно; зустрічним позовом ОСОБА_4 до Милятинської сільської ради; третьої особи із самостійними вимогами - ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,
 
встановив:
 
ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом Милятинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.
 
ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Милятинської сільської ради про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті її матері ОСОБА_6 
 
ОСОБА_5 звернулася до суду із самостійними вимогами про визнання права власності на спадкове майно.
 
Рішенням Буського районного суду Львівської області від 15 лютого 2019 року задоволено позов ОСОБА_3 .
 
Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно, а саме: в цілому на житловий будинок АДРЕСА_1 .
 
У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено за безпідставністю.
 
У задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено за безпідставністю.
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 25 липня 2019 року рішення Буського районного суду Львівської області від 15 лютого 2019 року скасовано і ухвалено нове рішення.
 
Позов ОСОБА_3 задоволено частково.
 
Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину будинку АДРЕСА_2 .
 
Позов ОСОБА_4 і вимоги ОСОБА_5 задоволено.
 
Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину будинку АДРЕСА_2 .
 
Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину будинку АДРЕСА_2 .
18 лютого 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана представником ОСОБА_2 , на постанову Львівського апеляційного суду від 25 липня 2019 року.
У поданій касаційній скарзі заявник посилається на те, що її батько, позивач у справі, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, спадкову справу заведено 13 вересня 2019 року. Долучає копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 03 серпня 2019 року, заяви до Буського районного суду Львівської області про видачу постанови Львівського апеляційного суду від 25 липня 2019 року від 07 лютого 2020, свідоцтва про народження ОСОБА_1 , витяг про реєстрацію 13 вересня 2019 року у Спадковому реєстрі спадкової справи (спадкодавець - ОСОБА_3 ). 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Заявник заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження і зазначає, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду отримала 11 лютого 2020 року. 
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, оскільки без своєчасного отримання тексту оскаржуваного судового рішення заявник позбавлений можливості як визначення необхідності подання касаційної скарги, так і її мотивування, що є обов`язковим елементом касаційної скарги згідно з вимогами статті 392 ЦПК України, він підлягає поновленню.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ухвалив:
 
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 25 липня 2019 року.
 
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
 
Витребувати із Буського районного суду Львівської області цивільну справу № 440/49/16 за позовом ОСОБА_3 до Милятинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно; зустрічним позовом ОСОБА_4 до Милятинської сільської ради; третьої особи із самостійними вимогами - ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно. 
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до  20 квітня 2020 року. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                В. І. Журавель 
 
                                                                                                             Н. О. Антоненко
 
                                                                                                              М. М. Русинчук