ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 червня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/1812/16	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Будішевської Л.О.
суддів Таран С.В., Мишкіної М.А.

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:
від МП «Картопляники» - Мастістий І.А.,
від Одеської міської ради – Степанишина А.С.,
він Виконавчого комітету Одеської міської ради - Степанишина А.С.,
від Юридичного департаменту Одеської міської ради – не з`явився,
від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради – Мікуленко В.В.
від прокуратори – Тунік В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та Одеської міської ради
на рішення господарського суду Одеської області від 30.09.2016, ухвалене суддею  Петровим В.С., м. Одеса, повний текст складено 05.10.2016
у справі № 916/1812/16
за позовом Малого підприємства “Картопляники” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю
до відповідачів:
1. Одеської міської ради;
2. Виконавчого комітету Одеської міської ради;
3. Юридичного департаменту Одеської міської ради
за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради
за участю прокурора Одеської області
про визнання недійсними рішень виконкому та свідоцтв про право власності, визнання права власності на нежилі приміщення, скасування державної реєстрації права комунальної власності, 

ВСТАНОВИВ:
У липні 2016 року Мале підприємство «Картопляники» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (далі МП «Картопляники») звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради (далі Виконавчий комітет) та Юридичного департаменту Одеської міської ради (далі Юридичний департамент), в якому просило суд:
1. визнати недійсними: 
- рішення Виконавчого комітету від 30.09.2004 № 586 в частині, що стосується майна МП «Картопляники» – нежитлового приміщення 1-го поверху, № 504, загальною площею 189,6 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 1; 
- рішення Виконавчого комітету від 25.11.2004 № 710 в частині, що стосується майна МП «Картопляники» - нежитлового приміщення 1-го поверху, загальною площею 132,6 кв.м, основною площею 119,3 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 5; 
- рішення Виконавчого комітету від 10.03.2005 № 123, в частині, що стосується майна МП «Картопляники» - нежитлового приміщення 2-го поверху, загальною площею 18,0 кв.м, основною площею 14,5 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, Воронцовський провулок, 8/11;
2. визнати недійсними: 
- свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення 1-го поверху № 504, загальною площею 189,6 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Одеса АДРЕСА_2 Катерининська, 1, за територіальною громадою м. Одеса в особі Одеської міської ради, видане Виконавчим комітетом від 08.11.2004, серія САА № 430625; 
- свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення 1-го поверху загальною площею 132,6 кв.м, основною площею 119,3 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 5, за територіальною громадою м. Одеса в особі Одеської міської ради, видане Виконавчим комітетом 07.09.2009, серія САС № 427294; 
- свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення 2-го поверху, загальною площею 18,0 кв.м, основною площею 14,5 кв.м, розташоване за адресою: Одеська область, м. Одеса, провулок Воронцовський, 8/11, за територіальною громадою м. Одеса в особі Одеської міської ради, видане Виконавчим комітетом 07.09.2009, серія САС № 427280;
3. визнати за МП «Картопляники» право власності:
- на нежитлове приміщення першого поверху № 504 загальною площею 189,6 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 1, 
- на нежитлове приміщення підвалу площею 132,6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Одеса, вул. Катерининська, 5; 
- на нежитлове приміщення другого поверху загальною площею 18,0 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, Воронцовський провулок, 8/11.
4. скасувати здійснені 13.12.2004, 27.05.2014, 29.05.2014 та 22.05.2014 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державні реєстрації права комунальної власності за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради на: 
- нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 189,6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 (реєстраційний номер майна 9000798); 
- нежитлове приміщення підвалу площею 132,6 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 5 (реєстраційні номери об`єкта нерухомого майна: 372773751101 та 28385556); 
- нежитлове приміщення другого поверху загальною площею 18 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний     номер     об`єкта     нерухомого майна: 371309451101).
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
17.11.1992 між МП «Картопляники» та Одеською міською радою укладено договір оренди майна комунальної власності – цілісного майнового комплексу міста кафе «Картопляники». До основних фондів та оборотних засобів, які були передані в складі цілісного майнового комплексу МП «Картопляники» входили, зокрема, нежитлове приміщення загальною площею 189,6 кв.м. (м. Одеса, вул. Катерининська, 1), нежитлове приміщення другого поверху загальною площею 18 кв.м., (м. Одеса, провулок Воронцовський, 8/11) та нежитлове приміщення підвалу площею 132,6 кв.м., (м. Одеса, вул. Катерининська, 5). 
Вказаний договір укладено з правом викупу об`єкта оренди.
29.03.1996 між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради та МП «Картопляники» укладено договір купівлі-продажу орендованого комунального майна, умови якого сторонами виконані у повному обсязі. 30.04.1996 між сторонами укладено відповідний акт прийому-передачі комунального майна.
Таким чином, з 30.04.1996 у МП «Картопляники» виникло право власності на вказане майно.
Разом з тим, право МП «Картопляники» на нерухоме майно порушується та не визнається Одеською міською радою. 
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради зазначається, як власник цього майна. Підставою для реєстрації права власності спірного нерухомого майна за Одеською міською радою стали оскаржувані рішення Виконавчого комітету та свідоцтва про право власності, тому вони піддягають визнанню недійсними.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.07.2016 залучено до участі у даній справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі Департамент комунальної власності).
Заперечуючи проти задоволення позову, Одеська міська рада зазначила наступне.
Приміщення, у яких розташований об`єкт приватизації, не входять автоматично до відповідного цілісного майнового комплексу об`єкта малої приватизації, проте можуть бути приватизовані разом з розташованими в них об`єктами приватизації. 
Відповідно до п. 1 договору купівлі-продажу від 29.03.1996 Представництво з управління комунальною власністю Одеської міської ради продало, а МП «Картопляники» купило комунальну власність у вигляді орендованого майна, розташованого за адресами: м. Одеса, вул. Катерининська, 1; вул. Катерининська, 5; Катерининська, 6; пров. Воронцовський, 8. Відчужуване майно знаходиться у будівлях, які відповідно до рішень Одеського облвиконкому від 15.08.1985 № 480, від 27.12.1991 № 167, від 27.12.1991 № 580 включено до списку пам`яток архітектури та містобудування місцевого значення 
Приміщення, які включено до списку пам`яток архітектури та містобудування місцевого значення у будь-якому випадку не могли бути об`єктами малої приватизації, а отже не могли входити до предмету договору купівлі-продажу. 
Крім того, наданий позивачем акт оцінки вартості майна орендного підприємства № 792, затверджений 20.11.1995 начальником представництва з управління комунальною власністю Одеської міської ради (далі акт № 792), не може вважатись належним доказом у даній справі, оскільки з його змісту вбачається, що він складений на підставі додатку № 3 до Методики оцінки вартості об`єктів приватизації (далі Методика). 
Відповідно до п. 2. Методики вона встановлює порядок оцінки майна, що приватизується за відновною вартістю з урахуванням його складу та способів приватизації. Вона використовується для визначення початкової ціни об`єктів приватизації, що підлягають продажу на аукціоні або за конкурсом, для оцінки вартості цілісних майнових комплексів або окремих інвентарних об`єктів у разі викупу, а також визначення розміру статутного фонду господарського товариства, що створюється у процесі приватизації чи корпоратизації. 
Згідно з п. 7 Методики у разі викупу об`єкта приватизації, якщо до складу його майна не включаються будівлі та споруди, вартість майна визначається відповідно до цієї Методики з обов`язковою дооцінкою, яка враховує його потенційну прибутковість. 
Враховуючи, що у пункті 21.2 акту № 792 визначено саме збільшення вартості цілісного майнового комплексу на суму дооцінки, яка враховує його потенційну прибутковість та комісією не залучалось до визначення вартості об`єкта приватизації експертів-оцінювачів, можна дійти висновку, що до складу майнового комплексу не входили приміщення. які до того ж є частиною будинків - пам`яток архітектури.
Департамент комунальної власності заперечуючи проти задоволення позову, зазначив, зокрема, що не можуть бути об`єктами малої приватизації будівлі або їх окремі частини, які становлять національну, культурну та історичну цінність і перебувають під охороною держави. 
Юридичний департамент Одеської міської ради також заперечував проти задоволення позову МП «Картопляники. Зокрема, зазначив, що жодних дій, спрямованих на порушення права власності позивача на нежилі приміщення та/або його невизнання, з боку юридичного департаменту не здійснено. При цьому, позивачем у позові про визнання права власності може бути особа, яка вже є власником, а відповідачем - будь-яка особа, яка має сумніви щодо належності майна позивачеві, не визнає за ним права здійснювати правомочності власника або особа, що має до майна власний інтерес. Також відповідачами у таких справах є особи, які не визнають належності на праві власності майна позивачу у зв`язку з відсутністю у нього відповідного документа. 
07.09.2016 Одеською міською радою подана до суду заява про застосування до вимог МП «Картопляники» про визнання права власності наслідків спливу строків позовної давності (а.с. 33-37 т. 3), в якій відповідач зазначив, що про порушення свого права власності на спірні приміщення позивач повинен був дізнатись у 1999 році, оскільки укладаючи договори оренди нежилих приміщень, МП «Картопляники» не вважало себе власником спірних приміщень і погоджувалось з тим, що майно, яке виступає предметом договору, належить до комунальної власності. Отже, строк позовної давності стосовно вимог МП «Картопляники» про визнання права власності сплив ще в 2002 році.  
Стосовно вимог визнати незаконними та скасувати рішення Виконавчого комітету відповідач вказує, що згідно з положеннями Закону України від 20.12.2011 № 4176-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства», який набрав чинності з 15.01.2012, позивач мав право звернутися до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання недійсними рішень та свідоцтв про право власності протягом трьох років у період з 15.01.2012 по 14.01.2015, натомість позивач звернувся до суду з вказаним позовом лише у 2016 році, тобто з пропуском трирічного строку. 
Рішенням господарського суду Одеської області від 30.09.2016 у справі № 916/1812/16 позов МП «Картопляники» задоволено повністю.
Місцевий господарський суд виходив з правомірності набуття МП «Картопляники» права власності на спірне нерухоме майно. Правомірність такого набуття підтверджена наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, договором купівлі-продажу від 29.03.1996, істотні умови якого Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (продавцем) та МП «Картопляники» (покупцем) виконані у повному обсязі. 
Суд дійшов висновку, що діюче на момент приватизації спірних приміщень законодавство не містило заборони на приватизацію цього майна. Проведена оцінка майна, що підлягала приватизації позивачем, відповідала вимогам чинного на той час законодавства.
Суд також зазначив, що рішення Одеської міської ради народних депутатів від 15.12.1994 № 15-XXII «Про приватизацію державної комунальної власності», яке стало підставою для приватизації вищезазначеного нерухомого майна шляхом викупу МП «Картопляники», є чинним, у судовому порядку не скасоване. Договір купівлі-продажу від 29.03.1996, за яким МП «Картопляники» набуло право власності на майно, також є чинним, а відповідно і правомірним в силу ч. 1 ст. 204 ЦК України.
Внаслідок прийняття Виконавчим комітетом рішень від 30.09.2004 № 586, від 25.11.2004 за № 710, від 10.03.2005 № 123 в частині спірних об`єктів нерухомості, позивач позбавився права власності на них, що є підставою для визнання їх, разом із свідоцтвами про право власності, недійсними.
Суд дійшов висновку, що право власності позивача на спірні об`єкти нерухомості підлягає захисту шляхом його визнання.
Відмовляючи у задоволенні заяви Одеської міської ради про застосування до вимог МП «Картопляники» наслідків спливу строків позовної давності, суд зазначив, що строк позовної давності для звернення до суду із заявленими вимогами розпочався з 22.02.2016, коли звернувшись до державного реєстратора прав на нерухоме майно, позивач отримав відмову у державній реєстрації внаслідок наявності не скасованого запису про реєстрацію права власності на спірні об`єкти за територіальною громадою м. Одеси.
Не погодившись з рішенням суду, Одеська міська рада та Департамент комунальної власності Одеської міської ради подали на нього апеляційні скарги.
Апеляційна скарга Одеської міської ради мотивована наступним.
Однією з підстав для задоволення вимог МП «Картопляники» стала наявність акту передачі комунального майна, складеного 30.04.1996 між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (продавцем) та МП «Картопляники» (покупцем). Проте, Одеська міська рада під час судового розгляду справи неодноразово звертала увагу на наявність обґрунтованих сумнівів щодо справжності цього акту. Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради надані копії архівної справи, серед яких вказаний акт відсутній.  Крім того, МП «Картопляники» вже зверталось до господарського суду Одеської області (справа № 916/976/16) з вимогами щодо визнання права власності на вказані нежитлові приміщення. Цей позов був також мотивований укладенням договору купівлі-продажу. Проте, серед документів, які подавались позивачем у справі № 916/976/16, не було надано ані копії, ані посилань на цей акт.
Суд дійшов помилкового висновку про те, що п. 8 розділу 2 Методики про визначення ціни об`єкта малої приватизації на підставі експертної оцінки не поширюється на дані правовідносини. Враховуючи, що у пункті 21.2 акту № 792 визначено саме збільшення вартості цілісного майнового комплексу на суму дооцінки, яка враховує його потенційну прибутковість, та комісією не залучалось до визначення вартості об`єкту приватизації експертів-оцінювачів, можна дійти висновку, що до складу майнового комплексу не входили приміщення. які до того ж є частиною будинків-пам`яток архітектури. Таким чином, вартість переданого 30.04.1996 за актом передачі комунального майна – цілісного майнового комплексу (основних засобів та нематеріальних активів) повністю відповідає вартості проданого майна за договором купівлі-продажу та не включає вартості спірних приміщень.
Також суд дійшов помилкового висновку про те, що приватизація приміщень у будівлях за адресами: м. Одеса, вул. Катерининська, 1, 5, 6 здійснювалась в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію майна державних підприємств», в якому, на думку суду, не містилось заборони на приватизацію пам`яток архітектури місцевого значення. Скаржник зазначає, що ч. 4 ст. 2 цього Закону передбачає, що не можуть бути об`єктами малої приватизації будівлі та споруди або їх окремі частини, які становлять національну, культурну і історичну цінність і перебувають під охороною держави.
Підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України є оспорювання існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду.
Крім того, задовольняючи вимоги МП «Картопляники», судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки доводам Одеської міської ради щодо пропуску позивачем строків позовної давності.
Враховуючи викладене, Одеська міська рада просила скасувати рішення господарського суду Одеської області від 30.09.2016 у справі № 916/1812/16, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог МП «Картопляники» відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга Департаменту комунальної власності мотивована наступним.
Суд дійшов помилкового висновку про те, що за договором купівлі-продажу у власність позивача перейшло не лише рухоме майно, а й об`єкти нерухомості. Впродовж тривалого часу сторонами виконувались умови договорів оренди, МП «Картопляники» визнавалось право власності Одеської міської ради на спірні приміщення.
В матеріалах справи відсутні будь-які документи щодо оцінки вартості нерухомого майна. Департаментом комунальної власності до матеріалів даної справи надано звіти про експерту оцінку нежитлових приміщень, які передавались в оренду, загальна вартість яких склала 73923400000 карбованців. Отже, вартість нерухомого майна значно перевищує оціночну вартість, що зазначена у договорі купівлі-продажу, що додатково підтверджує, що об`єктом приватизації було рухоме майно, яке передано у акті від 07.08.1996.
Суд також дійшов помилкового висновку про те, що на спірні правовідносини не розповсюджується Закон України «Про приватизацію невеликих державних підприємств».
Господарським судом Одеської області протиправно визнано поважними причини пропуску позивачем строків позовної давності. З моменту укладення договору купівлі-продажу МП «Картопляники» жодного разу не заявляло про своє право власності, ініціювало себе, як орендаря спірних нежитлових приміщень, а заявило свої права в якості власника майна лише після прийняття судом рішення про їх виселення.
Суд безпідставно дійшов висновку про те, що територіальна громада м. Одеси не могла у встановленому законом порядку на підставі рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 № 266-XXI «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області» набути право власності на спірні нежитлові приміщення у 2004-2005 роках.
Крім того, спірне нерухоме майно не могло стати предметом договору купівлі-продажу, оскільки нежитлові приміщення, в яких розміщено об`єкти приватизації, увійшли до переліку пам`яток архітектури та містобудування місцевого значення.
Враховуючи викладене, Департамент комунальної власності також просив скасувати рішення господарського суду Одеської області від 30.09.2016 у справі № 916/1812/16, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог МП «Картопляники» відмовити у повному обсязі.
Ухвалами Одеського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 та 07.11.2016 вищезазначені апеляційні скарги прийняті до провадження, із призначення до розгляду в судовому засіданні.
В подальшому ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 призначено у даній справі судову почеркознавчу, економічну та технічну експертизу документів, провадження у справі зупинено.
Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.03.2018 у справі призначено додаткову судову економічну експертизу.
У зв`язку з ліквідацією Одеського апеляційного господарського суду та утворенням Південно-західного апеляційного господарського суду, якому передані матеріали справи №916/1812/16, ухвалою від 12.11.2018 справу № 916/1812/16 прийнято до провадження колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Поліщук Л.В., суддів Мишкіної М.А., Таран С.В. 
10.12.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов висновок експерта від 29.11.2019 №2191/18-21 разом з матеріалами справи.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2019 провадження у справі поновлено, призначено її розгляд на 20.01.2020 о 12:00 год.
В судових засіданнях оголошувались перерви з 20.01.2020 до 05.02.2020, з 05.02.2020 до 25.02.2020.
У зв`язку з перебуванням судді-учасника колегії Поліщук Л.В. у відпустці, за розпорядженням керівника апарату суду № 50 від 21.02.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи. 
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2020 для розгляду апеляційних скарг визначено колегію суддів у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Таран С.В., Мишкіної М.А.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 справу № 916/1812/16 прийнято до провадження вищевизначеним складом колегії суддів, призначено її розгляд на 18.03.2020 о 15:00 год.
У зв`язку з перебуванням судді-учасника колегії Мишкіної М.А. у відпустці, судове засідання 18.03.2020 не відбулось, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2020, у зв`язку введенням в Україні карантину через спалах у світі короновірусу “COVID-19”, повідомлено учасників даної справи, що про дату, час та місце наступного судового засідання вони будуть повідомлені додатково шляхом постановлення та направлення на їх адреси ухвали в порядку, визначеному ГПК України.
У зв`язку з прийняттям Урядом України рішення про пом`якшення режиму карантину, введеного у зв`язку з поширенням короновірусу «COVID-19», ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 розгляд апеляційних скарг призначено на 11.06.2020 о 14:30 год.
В судове засідання 11.06.2020 з`явились прокурор, представники МП «Картопляники», Одеської міської ради, Виконавчого комітету та Департаменту комунальної власності.
Представники Одеської міської ради та Департаменту комунальної власності просили задовольнити їх апеляційні скарги, скасувати рішення господарського суду Одеської області від 30.09.2016 у справі № 916/1812/16, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог МП «Картопляники» відмовити у повному обсязі.
Прокурор підтримав доводи та вимоги скаржників.
Представник МП «Картопляники» заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, рішення місцевого господарського суду – без змін.
Представник Юридичного департаменту Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши прокурора, представників МП «Картопляники», Одеської міської ради, Виконавчого комітету та Департаменту комунальної власності, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 17.11.1992 між МП «Картопляники» (орендар) та Відділом торгівлі виконкому Одеської міської ради народних депутатів (орендодавець) укладено договір оренди № 441, за умовами п.п. п. 1.1., 1.2., 1.3. якого орендодавець передає в оренду майно комунальної власності міста: основні фонди в цінах станом на 01.05.1992 власні оборотні засоби, які знаходяться в кафе «Картопляники»: а) основні фонди (згідно додатку 1) залишкова вартість 189469 руб., балансова вартість 334263 руб.; б) власні оборотні засоби 169201 руб., а орендар приймає в оренду майно орендодавця і здійснює в подальшому виробничу діяльність самостійно на принципах господарського розрахунку, самоокупності, самофінансування та самоврядування. Передача в оренду здійснюється на підставі розподільчого балансу фінансово-господарської діяльності підприємства, що являється невід`ємною частиною договору (додаток 2). 
Орендар зобов`язується прийняти майно кафе «Картопляники» Жовтневого треста громадського харчування в оренду строком на три роки, утримувати його у повній відповідності з правилами експлуатації і умовами оренди, здійснювати свою торгову діяльність у відповідності з асортиментним переліком згідно додатку 3 (п. 2.2 договору). Орендар зобов`язується не змінювати профіль торгово-виробничої діяльності без згоди орендодавця до викупу підприємства у власність (п. 2.3 договору). 
Орендодавець зобов`язується передати в оренду строком на 3 роки майно, яке є комунальною власністю міста (п. 3.1. договору).
Пунктом 6.1 договору передбачено, що орендар може викупити орендне майно на умовах «Про приватизацію встановлених законом України державних підприємств».     
Договір вступає в силу з моменту його підписання – 17.11.1992 строком на три роки до 17.11.1995 (п. 6.2 договору).
З матеріалів архівної справи № 351 щодо приватизації способом викупу майна МП «Картопляники» вбачається, що на підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м. Одеси № 302 від 25.03.1993 в оренду МП «Картопляники» було передано приміщення 1 поверху площею 207 кв.м по вул. Катерининська, 1, а також підвальне приміщення площею 59,24 кв.м. по вул. Катерининська, 5, про що були укладені відповідні договори оренди № 1773/11 від 25.02.1993 та № 1772/11 від 25.02.1993. 
На підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м. Одеси № 421 від 25.03.1993 МП «Картопляники» було передано в оренду приміщення 2 поверху площею 17,26 кв.м по пров. Воронцовський, 8, кв. 11, про що було укладено відповідний договір № 1681/11 від 25.03.1993.
На підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м. Одеси № 1959 від 17.09.1992 МП «Картопляники» було передано в оренду підвальне приміщення площею 114,72 кв.м по вул. Катерининська, 6, про що було укладено відповідний договір № 1079/11 від 01.01.1992.
Таким чином, МП «Картопляники» поряд з  основними фондами та оборотними засобами орендувало нежитлове приміщення першого поверху кафе загальною площею 207,0 кв.м по вул. Катерининська, 1; нежитлове приміщення підвалу загальною площею 59,24 кв.м. по вул. Катерининська, 5; нежитлове приміщення підвалу площею 114,72 кв.м по АДРЕСА_6 , та нежитлове приміщення другого поверху площею 17,26 кв.м. по АДРЕСА_7 , кв АДРЕСА_8 .
01.06.1994 між сторонами укладена додаткова угода про внесення змін і доповнень до договору, що передбачають право викупу об`єкта оренди. Вона визначає вартість майна, що підлягає викупу орендарем, умови викупу, порядок, строки і кошти платежу за об`єкт приватизації. 
Пунктами 2, 3 додаткової угоди передбачено, що викуп об`єкта оренди здійснюється шляхом укладення договору купівлі-продажу, після чого договір оренди втрачає силу. Строк платежу – 30 календарних днів з моменту видачі комітетом приватизації наказу про викуп об`єкта оренди.
Додатковою угодою від 27.04.1995 № 1110418 до договору, укладеною між МП «Картопляники» (орендар) та Представництвом по управлінню комунальної власності Одеської міської ради народних депутатів (орендодавець), були внесені зміни до розділу 1 договору оренди «Предмет договору»,  яким визначено, що орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду майно кафе «Картопляники» станом на 01.10.1992, основні фонди, вартість яких складає: першочергова – 334263 крб., залишкова – 189464 крб., запаси та витрати всього – 1600000 крб., грошові засоби – 810400, оборотні засоби всього – 789600 крб., у т.ч. отримані в оренду всього – 789600 крб., статутний фонд – 374300 крб. Також доповнено договір оренди розділом «Орендна плата», який викладено у новій редакції.
Відповідно до протоколу зборів засновників МП «Картоляники» від 23.10.1995 на вказаних зборах було прийнято рішення щодо звернення із заявою про викуп за договором оренди з правом викупу майна кафе «Картопляники» (а.с.51 т.2).
30.10.1995 МП «Картопляники» подало до Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради народних депутатів заяву про викуп орендованого майна кафе «Картопляники», яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 1, Катерининська, 5, Катерининська, 6, Воронцовський пров., 8, у відповідності з договором оренди з правом викупу № 441 від 17.11.1992 (а.с.40 т.2). 
За подачу вказаної заяви МП «Картопляники» була сплачена заставна сума в розмірі 14000000 крб., без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 24 від 23.10.1995 (а.с.45 т.2).
Наказом МП «Картопляники» від 31.10.1995 № 2, затвердженого начальником Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради народних депутатів, була створена комісія по інвентаризації і комісія по оцінці вартості орендованого майна МП «Картопляники», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 1, у складі директора, головного бухгалтера, заст. директора МП «Картопляники» та спеціаліста Представництва по управлінню комунальною власністю (а.с.64 т.2).
З акту інвентаризації капітальних витрат по МП «Картопляники» від 16.11.1995 вбачається, що на підставі наказу № 2 від 31.10.1995 при інвентаризації рах. 33 балансу підприємства, на якому числяться капітальні витрати, передані по розподільчому балансу на момент виходу на оренду МП «Картопляники», інвентаризаційна комісія встановила, що документи, які підтверджують характер і суму капітальних витрат (18100 карб.), окрім переліку основних засобів, переданих в оренду підприємству, відсутні. Капітальні витрати станом на 01.11.1995 становлять 77359400 крб., що відповідає сумі капітальних витрат, переданих підприємству в 1992 (а.с.109 т.2).
Згідно протоколу № 1 засідання інвентаризаційної комісії від 16.11.1995, створеної на підставі наказу МП «Картопляники» № 2 від 31.10.1995, було встановлено, що фактична наявність основних засобів, малоцінного інвентарю, товару, грошових засобів у касі і на розрахунковому рахунку відповідає даним бухгалтерського обліку.
Згідно протоколу № 1 комісії по оцінці вартості об`єкта приватизації від 20.11.1995 вартість майна МП «Картопляники», що піддягає викупу по договору оренди з правом викупу з урахуванням коефіцієнта потенціальної прибутковості, складає 9994000000 крб. (дев`ять мільярдів дев`ятсот дев`яносто чотири мільйона карбованців).
Відповідно до акту оцінки вартості майна № 792 від 20.11.1995, затвердженого наказом Представництва по управлінню комунальної власності Одеської міської ради народних депутатів № 539/П від 20.11.1995 вартість майна, що підлягає приватизації складає 9994000000 крб.
Додатковою угодою від 21.11.1995 до договору оренди сторонами узгоджено, що МП «Картоляники» купує, а Представництво по управлінню комунальної власності Одеської міської ради народних депутатів продає комунальну власність у вигляді орендованого майна. Вартість орендованого майна МП «Картопляники» згідно протоколу засідання інвентаризаційної комісії та акту № 792 від 20.11.95 оцінки вартості майна, затвердженим наказом № 539/П від 20.11.1995, складає 9  994  000  000 крб. (дев`ять мільярдів дев`ятсот дев`яносто чотири мільйона карбованців). Вартість орендованого майна, що підлягає приватизації за договором оренди з право викупу складає 9  994  000  000 крб. (дев`ять мільярдів дев`ятсот дев`яносто чотири мільйона карбованців).
Вказана додаткова угода укладена у відповідності до Указу Президента України № 827/94 від 30.12.1994 «Про заходи щодо прискорення процесу малої приватизації в Україні» і на підставі рішення Одеської міської ради народних депутатів № 15-ХХП від 15.12.1994, розпорядження виконавчого комітету Одеської міської ради № 727/р від 10.11.1994.
28.03.1996 Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради народних депутатів видано наказ № 241/П «Про продаж майна міської комунальної власності», відповідно до якого наказано здійснити приватизацію шляхом викупу МП «Картопляники» майна міської комунальної власності у вигляді орендованого майна по договору оренди з правом викупу № 441 від 17.11.1992, розташованого за адресами: 270026, м. Одеса, вул. Катерининська, 1; 270026, м. Одеса, вул. Катерининська, 5; 270026, м. Одеса, вул. Катерининська, 6; 270026, м. Одеса, пров. Воронцовський, 8. Встановлено здійснити продаж за 9994000000 крб., які МП «Картопляники» має перерахувати за рахунок власних коштів з приватизаційного рахунку на позабюджетний рахунок позабюджетного фонду приватизації Представництва по управлінню комунальною власністю впродовж 30 днів з дня переходу права власності.
29.03.1996 між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міськради (продавець) та МП «Картопляники» (покупець) укладено договір купівлі-продажу.
Відповідно до п. 1 цього договору продавець продав, а покупець купив комунальну власність у вигляді орендованого майна, розташованого у м. Одеса за адресами: вул. Катерининська, 1; вул. Катерининська, 5; вул. Катерининська, 6; пров. Воронцовський, 8.
Майно знаходиться у будівлях, які рішеннями Одеського облвиконкому № 480 від 15.08.1985, № 167 від 27.12.1991 та № 580 від 27.12.1991 включені до списку пам`ятників архітектури та містобудування місцевого значення. 
Після оформлення документів приватизації майна, укладення цього договору покупець зобов`язаний укласти відповідні охоронні документи, якими встановлюються умови цільового призначення приміщення і проведення ремонтно-будівельних робіт на виконання ст.ст. 20, 23, 34 Закону «Про охорону і використання пам`ятників історії та культури».
Відповідно до п. 2 договору купівлі-продажу приватизований об`єкт оцінено в 9994000000 крб., згідно акту оцінки вартості майна № 792 від 20.11.1995, затвердженого наказом № 539/П від 20.11.1995 Представництва по управлінню комунальної власності.
Пунктом 4 договору купівлі-продажу встановлено, що право власності на приватизований об`єкт переходить до покупця на підставі наказу начальника Представництва по управлінню комунальною власністю №241/П від 28.03.1996 з дня його видання.
Пунктом 5 договору купівлі-продажу визначено, що продаж здійснено за 9994000000 крб. (валютний еквівалент 53473 доларів США по курсу сто вісімдесят шість тисяч дев`ятсот українських карбованців до одного долару США за результатами торгів на Українській міжбанківській валютній біржі на 27.03.1996), які покупець зобов`язується перерахувати за рахунок власних коштів з приватизаційного рахунку на позабюджетний рахунок позабюджетного фонду приватизації Представництва по управлінню комунальною власністю впродовж 30 днів з дня переходу права власності.
Згідно п. 6 договору купівлі-продажу продавець здійснює передачу об`єкта приватизації покупцю у десятиденний строк після повної оплати покупцем ціни продажу об`єкта приватизації.
Передача об`єкта приватизації продавцем і прийняття об`єкта приватизації покупцем затверджується актом прийому-передачі, який підписується сторонами (п. 7 договору купівлі-продажу).
Вказаний договір купівлі-продажу був нотаріально посвідчений 29.03.1996 державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № І-887.
На виконання умов договору купівлі-продажу МП «Картопляники» перераховано суму коштів в розмірі 9994000000 крб. на позабюджетний рахунок позабюджетного фонду приватизації Представництва по управлінню комунальною власністю, що підтверджується приватизаційним платіжним дорученням № 17 від 26.04.1996 та випискою АКБ «Порто-Франко» (а.с.36-37) 
В матеріалах справи містяться 2 (два) акти передачі комунального майна:
- від 30.04.1996, складений між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (продавцем) та МП «Картопляники» (покупцем) (а.с. 35 т. 1), відповідно до якого продавець передає, а покупець приймає проданий 29.03.1996 шляхом викупу по договору оренди цілісний майновий комплекс вартістю 9994000000 крб. згідно акту оцінки вартості від 20.11.1995 № 792. В акті зазначено, що нежилі приміщення розташовані за адресами: 270026, м. Одеса, вул. Катерининська, 1 пл. 189,6 кв.м.; 270026, м. Одеса, вул. Катерининська, 5 пл. 132,6 м.кв; 270026, м. Одеса, вул. Катерининська, 6, пл. 63,2 кв.м.; 270026, м. Одеса, пров. Воронцовський, 8, пл. 18 кв.м (а.с.35 т.1).      
- від 07.08.1996, складений між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (продавцем) та МП «Картопляники» (покупцем) був складений акт № 655 передачі комунального майна розташованого за адресами: вул. Катерининська, 1, вул. Катерининська, 5, вул. Катерининська, 6, пров. Воронцовський, 8 (а.с. 162-163 т. 2), відповідно до якого продавець передає, а покупець приймає продане 29.03.1996 шляхом викупу по договору оренди майно вартістю 9994000000 карб. згідно акту оцінки вартості від 20.11.1995 р. № 792, в якому міститься перелік обладнання (а.с.162 т.2).
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно територіальна громада в особі Одеської міської ради значиться власником нежитлових приміщень, а саме:
- нежитлового приміщення першого поверху № 504 загальною площею 189,6 кв.м. по вул. АДРЕСА_4 (номер запису: 1208 в книзі 3ог-56, дата внесення запису: 13.12.2004; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності САА 430625 від 08.11.2004, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради);
- нежитлового приміщення другого поверху загальною площею 18 кв.м по пров. Воронцовський, 8/11 (номер запису: 584012; дата реєстрації: 22.05.2014; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: САС № 427280 від 07.09.2009, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13376600 від 28.05.2014, Одеське міське управління юстиції);
- нежитлового приміщення підвалу загальною площею 132,6 кв.м по вул. Катерининська, 5 (номер запису: 2894 в книзі 11ог-82; дата внесення запису: 28.09.2009; номер запису про право власності: 5835687; дата реєстрації: 29.05.2014; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності САС 427294 від 07.09.2009, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради; дата реєстрації: 29.05.2014).
Як вбачається зі змісту рішень виконавчого комітету Одеської міської ради від 30.09.2004 за № 586, від 25.11.2004 за № 710, від 10.03.2005 за № 123 підставою їх прийняття є рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 № 266-І «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області».
Предметом спору у даній справі є вимоги МП «Картопляники» визнати недійсними вищезазначені рішення виконавчого комітету Одеської міської ради, свідоцтва про право власності на спірні приміщення, визнати за МП «Картопляники» право власності на них, та скасувати державну реєстрацію права комунальної власності на спірні приміщення.
В якості підстав для задоволення позову МП «Картопляники» зазначило, що з 30.04.1996 у нього виникло право власності на вказані нежитлові приміщення, що підтверджується договором купівлі-продажу, істотні умови якого сторонами виконані у повному обсязі та актом приймання-передачі комунального майна від 30.04.1996. Проте, право власності МП «Картопляники» на нерухоме майно порушується та не визнається Одеською міською радою. 
Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з правомірності набуття МП «Картопляники» права власності на спірне нерухоме майно та дійшов висновку, що за договором купівлі-продажу продавцем було передано як приміщення, так і обладнання, яке в них заходилось.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Зі змісту наказу Представництва по управлінню комунальної власності Одеської міської ради народних депутатів № 539/П від 20.11.1995, яким затверджено акт оцінки вартості майна № 792 від 20.11.1995, вбачається, що він виданий на підставі Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) від 07.07.1992.
Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) (в редакції, чинній на момент укладення договору купівлі-продажу від 29.03.1996) об`єктами малої приватизації є цілісні майнові комплекси невеликих державних   підприємств, в тому числі об`єкти незавершеного будівництва. Балансова вартість основних фондів  зазначених об`єктів не повинна перевищувати 20 мільйонів карбованців за станом на 01.05.1992.
Будівлі (споруди, приміщення) за бажанням покупця приватизуються разом з розташованими в них об`єктами приватизації, якщо на це немає прямої заборони відповідно Фонду державного майна України, Верховної Ради Республіки Крим чи місцевої Ради  народних депутатів. При наявності  такої заборони зазначені будівлі, споруди, приміщення, а також земельні ділянки, на яких розташовані приватизовані об`єкти, передаються у довгострокову оренду.
Не можуть бути об`єктами малої приватизації будівлі або їх окремі частини, які становлять національну, культурну та історичну цінність і перебувають під охороною держави.
Крім того, приватизація приміщень, у яких розташовані об`єкти малої приватизації, може бути заборонена у випадках, коли такі приміщення або їх окремі частини становлять національну, культурну та історичну цінність і перебувають під охороною держави (ч. 6 Указу Президента України від 30.12.1994 за № 827/94 «Про заходи щодо прискорення процесу малої  приватизації в Україні»).
Таким чином, помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що діюче на момент приватизації спірних приміщень законодавство не містило заборони на приватизацію спірного майна.
З аналізу п. 1 договору купівлі-продажу вбачається, що його об`єктом є комунальна власність у вигляді орендованого майна, розташованого за адресами по вул. Катерининська, 1, 5, 6 та пров. Воронцовський, 8. 
Відчужуване майно знаходиться у будівлях, які рішеннями Одеського облвиконкому № 480 від 15.08.1985, № 167 від 27.12.1991 та № 580 від 27.12.1991 включені до списку пам`ятників архітектури та містобудування місцевого значення.
Згідно частин 1, 2 ст. 9 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) (в редакції, чинній на момент укладення договору купівлі-продажу від 29.03.1996) ціна продажу об`єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, визначається згідно із статтею 9 цього Закону. Безоплатна передача у власність будівель (споруд, приміщень) не допускається.
Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що органи приватизації організують проведення  інвентаризації майна об`єктів малої приватизації, в ході якої визначається відновна вартість наявних основних фондів і оборотних коштів з урахуванням кредиторської та дебіторської заборгованості підприємства. Акти інвентаризації та оцінки майна об`єкта приватизації підписуються особою, яка  відповідає за проведення інвентаризації і здійснення оцінки його майна, та затверджуються керівником органу приватизації. Ціна продажу об`єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, та початкова ціна продажу об`єкта  малої  приватизації  на аукціоні, за конкурсом, визначається як сума відновної вартості наявних основних фондів і вартості оборотних коштів з урахуванням кредиторської та дебіторської заборгованості. Фонд державного майна України,  Верховна  Рада  Республіки Крим та місцеві Ради народних депутатів визначають  об`єкти  малої приватизації, ціна продажу яких шляхом викупу або  початкова  ціна продажу на аукціоні, за конкурсом встановлюється з урахуванням відновної вартості та потенційної прибутковості підприємства або ринкових цін на його майно на підставі експертної оцінки.
Відповідно до п. 2 договору купівлі-продажу приватизований об`єкт оцінено в 9994000000 крб., згідно акту оцінки вартості майна № 792 від 20.11.1995.
Зі змісту вказаного акту вбачається, що він складений на підставі Методики оцінки вартості об`єктів приватизації (далі Методика).
Відповідно до п. 2 Методики, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.1995 за № 36, вона встановлює порядок оцінки майна, що приватизується, за відновною вартістю з урахуванням його складу та способів приватизації. Вона використовується для  визначення початкової ціни об`єктів приватизації, що підлягають продажу на аукціоні або за конкурсом, для оцінки вартості цілісних майнових комплексів або окремих інвентарних об`єктів у разі викупу, а також визначення розміру статутного фонду господарського товариства, що  створюється у процесі приватизації чи корпоратизації.
Згідно п. 7 Методики у разі викупу об`єкта приватизації, якщо до складу його майна не включаються будівлі та споруди, вартість майна визначається відповідно до цієї Методики з обов`язковою дооцінкою, яка враховує його потенційну прибутковість.
Колегія суддів зазначає, що п. 21.2 акту оцінки вартості майна № 792 від 20.11.1995 визначено збільшення вартості цілісного майнового комплексу на суму дооцінки, яка враховує його потенційну прибутковість.
Крім того, згідно п. 8 Методики у разі викупу об`єкта приватизації, якщо до складу його майна включаються будівлі та споруди, і продажу об`єкта приватизації на неконкурентних засадах за участю іноземних інвесторів вартість майна визначається за результатами експертної оцінки, проведеної із залученням експертів-оцінювачів і з використанням світового досвіду експертних оцінок.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що для визначення вартості об`єкту приватизації комісією залучався експерт-оцінювач.
Враховуючи вищевикладене, визначення в п. 21.2 акту оцінки вартості майна, а також відсутність доказів залучення комісією експерта-оцінювача, колегія суддів дійшла висновку про те, що до складу цілісного майнового комплексу не могли бути включені об`єкти нерухомості.
Крім того, відповідно до акту передачі комунального майна від 07.08.1996 продавець передає, а покупець приймає продане 29.03.1996 шляхом викупу по договору оренди майно вартістю 9994000000 крб. згідно акту оцінки вартості від 20.11.1995 № 792.
В цьому акті міститься перелік майна, яке по суті є лише обладнанням для кафе, жодних посилань на нежитлові приміщення немає.
Щодо наявного в матеріалах даної справи акту передачі комунального майна від 30.04.1996, відповідно до якого продавець передає, а покупець приймає проданий 29.03.1996 шляхом викупу по договору оренди цілісний майновий комплекс, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно цього акту вартість цілісного майнового комплексу також визначена у розмірі 9994000000 крб.
В матеріалах справи міститься висновок судової почеркознавчої експертизи № 17-132/01 від 03.08.2017, на вирішення якої були поставлені питання: чи виконано підпис від імені Шутова М.І. в акті передачі комунального майна від 30.04.1996 цією особою та чи виконано підпис від імені Шутова М.І. в акті передачі комунального майна від 30.04.1996 навмисно зміненим почерком?.
За результатом вказаного експертного дослідження встановлено, що вирішити перше питання не виявилось можливим, друге – не може бути вирішено.
Також в матеріалах даної справи міститься висновок судової технічної експертизи документів № 17-86/02 17-1302/02 від 12.06.2017, на вирішення якої були поставлені питання: чи вносились у текст акта передачі комунального майна МП «Картопляники» від 30.04.1996 зміни? Якщо вносилися, то яким чином (підчистка, дописка, травлення, виправлення тощо) і який зміст первинного тексту?; Яким чином виконаний підпис від імені особи Шутова М.І. за допомогою технічних засобів чи писальним приладом?; Чи виготовлено акт передачі комунального майна МП «Картопляники» від 30.04.1996 шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки?; Яким друкарським засобом (тип, марка, модель) виготовлено текст у акті передачі комунального майна МП «Картопляники» від 30.04.1996?; Чи нанесено відтиски печаток Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради в акті оцінки вартості майна №792 та в акті передачі комунального майна від 30.11.1996 однією і тією самою печаткою?; В який проміжок часу нанесені відповідні відтиски печаток представництва з управління комунальною власністю Одеської міської ради та МП «Картопляники» у вигляді ТОВ в акті передачі комунального майна від 30.11.1996?; Чи нанесені відтиски печаток Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради та МП «Картопляники» в акті передачі комунального майна від 30.11.1996 в той час, яким датований даний документ?; Чи здійснено підписи в акті передачі комунального майна від 30.11.1996 в той час, яким датований даний документ?
За результатом вказаного експертного дослідження встановлено наступне.
Друкований текст, розміщений у графах наданого на дослідження акту передачі комунального майна МП «Картопляники» від 30.04.1996 будь-яким змінам не піддавався. Підписи від імені Щутова М.І. на наданих на дослідження документах виконані рукописним способом, пишучими приладами із стержнями, заправленими пастами для купольних ручок чорного та синього кольорів. Одзнаки виготовлення акту передачі комунального майна МП «Картопляники» від 30.047.1996 шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки відсутні. Акт передачі комунального ма2йна МП «Картопляники від 30.04.1996 виконаний за допомогою лазерного принтеру, тонером чорного кольору. Встановити марку та модель лазерного принтеру не є можливим. Відтиски печатки Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради в акті оцінки вартості майна № 792 та в акті передачі комунального майна від 30.04.1996 нанесені однією і тією самою печаткою. Відтиск печатки Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради в акті передачі комунального майна від 30.04.1996 був нанесений в період з жовтня 1995 року по жовтень 1996 року. Вирішити питання відносно відбитка печатки МП «Картопляники» в акті передачі комунального майна від 30.04.1996 не є можливим. Вирішити питання щодо нанесення відтисків печаток Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради та МП «Картопляники» в акті передачі комунального майна від 30.04.1996 в той час, яким датований даний документ не виявилось можливим.
Крім того, з метою встановлення обставин щодо вартості спірних нежитлових приміщень, а також можливості включення їх вартості в акт оцінки вартості майна № 792 від 20.11.1995 та договір купівлі-продажу, ухвалою суду апеляційної інстанції від 21.12.2016 призначено у даній справі судову економічну експертизу.
На вирішення експерта були поставлені питання: яка балансова вартість спірних нежитлових приміщень, чи увійшли вони до акту оцінки вартості майна № 792 від 20.11.1995 та чи увійшли вони до складу цілісного майнового комплексу, придбаного МП «Картопляники» та до ціни договору купівлі-продажу від 29.03.1996?.
Відповідно до висновку експерта №17/135/17-136 від 31.07.2017 визначити балансову вартість спірних приміщень не надається за можливе, при цьому експертом встановлено, що за даними акту оцінки вартості майна № 792 від 20.11.1995 та даних розрахунку потенційної прибутковості вартість будівель та спору не врахована. Відповідно, нежитлові приміщення не входили до складу цілісного майнового комплексу, придбаного МП «Картопляники» та до ціни договору купівлі-продажу від 29.03.1996.
Викладене додатково підтверджує, що до складу цілісного майнового комплексу не могли бути включені об`єкти нерухомості.
Колегією суддів також враховуються наявні в матеріалах даної справи патенти на право оренди нежитлових приміщень (патент №№ 377, 379, 376) та самі договори оренди від 13.08.1999 на спірні приміщення.
Тобто, впродовж тривалого часу після підписання договору купівлі-продажу МП «Картопляники» не вважало себе власниками спірних приміщень, а в якості орендаря виконувало умови договорів оренди, що також не узгоджується з його доводами про те, що за договором купівлі-продажу» позивачем набуті саме нежитлові приміщення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про правомірне набуття МП «Картопляники» права власності на спірне нерухоме майно, про те, що за договором купівлі-продажу продавцем було передано саме нежитлові приміщення, відповідно про наявність підстав для задоволення позову.
З огляду на недоведеність позовних вимог МП «Картопляники», колегія суддів зазначає про відсутність підстав для застосування до них наслідків спливу строку позовної давності.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 272 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. (ст. 277 ГПК України).
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає про наявність підстав для скасування рішення місцевого господарського суду, прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Згідно ч. 1, п. 2 ч. 3ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Судові витрати у відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 235, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Одеської міської ради та Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задовольнити.
Рішення господарського суду Одеської області від 30.09.2016 у справі № 916/1812/16 скасувати.
У задоволенні позову Малого підприємства “Картопляники” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю відмовити.
Стягнути з Малого підприємства “Картопляники” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на користь Одеської міської ради 75455,60 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Стягнути з Малого підприємства “Картопляники” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на користь Одеської міської ради 23276,16 грн. за проведення судової почеркознавчої, економічної та технічної експертизи документів.
Стягнути з Малого підприємства “Картопляники” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 75455,60 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Доручити господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до  статті 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 15.06.2020.

Головуючий суддя                                                       Л.О. Будішевська

Суддя                                                                                 С.В. Таран

Суддя                                                                           М.А. Мишкіна