ПОСТАНОВА
Іменем України

21 травня 2020 року 
Київ
справа №725/5886/17
адміністративне провадження №К/9901/52411/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.05.2018 (колегія суддів: Загороднюк А.Г., Полотняк Ю.П., Драчук Т.О.) у справі № 725/5886/17 за позовом  ОСОБА_1 до Чернівецької митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
           ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівців з адміністративним позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби, про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття провадження в адміністративній справі.
          В обґрунтування позовних вимог зазначено, що перевищення  строку тимчасового ввезення автомобіля станом на 18.09.2017 сталось в зв`язку з тим, що автомобіль марки «JEEP CHEROKEE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3 , потрапив під обстріли бойовиків так званої «ДНР» у місті Широкіно, Донецької області, та отримав  пошкодження, які унеможливлюють його подальшу експлуатацію та транспортування.

Короткий зміст рішень судів першої  та апеляційної інстанцій

          Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 21.02.2018 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не вжито вичерпаних  заходів, щодо інформування митного органу про обставини, які унеможливлювали вивезення вищезазначеного транспортного засобу за межі митної території України у встановлений строк.
          Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 21.02.2018 року.
          Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.05.2018 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 21.02.2018 року -  залишено без розгляду, з тих підстав, що порушено порядок подачі апеляційної скарги, яка подана безпосередньо до апеляційного суду, а не через суд першої інстанції. Відповідно до пп.15.5 п. 15 розділу VII Перехідних положень КАС України в редакції від 15 грудня 2017 року, - до дня початку функціонування  Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цього Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги

          Позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції вказує на необхідність застосування положень КАС України, які діяли до 15 грудня 2017 року, а саме вимоги ч. 1 ст. 186 КАС України, де зазначено, що апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвали оскаржуване рішення.
          Крім того, позивач вважає, що Вінницьким апеляційним адміністративним судом не правильно застосовано пп.15.5 п. 15 розділу VII Перехідних положень КАС України, оскільки дана норма закону дає скаржнику альтернативу вибору до або через який суд подавати апеляційні та касаційні скарги. Тобто апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до відповідно суду (апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду), а також апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи через відповідний суд (апеляційна скарга подається через суд який виніс рішення).
          З таких підстав, позивач просить ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.05.2018 року,  скасувати, та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Рух справи у суді касаційної інстанції

          Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.06.2018 року відкрито касаційне провадження.

Позиція Верховного Суду

          Переглянувши рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в межах зазначеного правозастосування дійшла висновку про задоволення касаційної скарги з таких підстав.
          Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом.
          Також згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
          Відповідно до частини першої статті 293 КАС України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
          Статтею 297 КАС України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
          Разом з цим згідно з частиною першою статті 292 КАС України судом апеляційної інстанції в адміністративних справах є апеляційний адміністративний суд, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий адміністративний суд (місцевий загальний суд як адміністративний суд чи окружний адміністративний суд), що ухвалив рішення.
          Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини першої розділу XIII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
          Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.01.2020 року зазначила, що згідно з частиною першою статті 186 КАС України у редакції до 15 грудня 2017 року апеляційні скарги подавалися до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Відтак за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, суди першої інстанції надсилали матеріали справи, тому положення підпункту 15.5 пункту 15 «Перехідні положення» КАС України фактично пролонгують дію порядку подання апеляційної скарги, передбаченого положеннями цього Кодексу в попередній редакції.
          Отже, у розділі «Перехідні положення» КАС України врегульовано питання подання учасниками справи апеляційних і касаційних скарг до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а саме, як безпосередньо до апеляційного суду, так і через відповідний суд першої інстанції.
Верховний Суд зауважує, що станом на час звернення з апеляційною скаргою Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не функціонувала і не функціонує на цей час.
          Відсутність на цей час Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи жодним чином не створює перешкоди учасникам провадження та апеляційному суду в поданні та прийнятті апеляційних скарг у паперовій формі безпосередньо до апеляційних судів.
          Відповідно до статті 17 Закону України 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
          Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
          ЄСПЛ зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (пункт 45 рішення від 06 грудня 2007 року у справі «Воловік проти України», заява № 15123/03).
          Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються і передбачають усталений порядок їх застосування. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (пункт 47 рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України», заява №19164/04).
          Отже, особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 297 КАС України, пунктами 15 та 15.5  розділу VII «Перехідні положення» КАС України), які надають їй право як безпосередньо подавати апеляційну скаргу до апеляційного суду, так і подавати її через місцевий суд.
          Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення пп.15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, яке б гарантувало особі право на безпосереднє звернення з апеляційною скаргою до апеляційного суду, як визначено у статті 297 КАС України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи без певної мети для захисту якогось суспільного інтересу.
З огляду на вказане, висновок апеляційного суду про повернення без розгляду апеляційної скарги внаслідок порушення, на думку суду, порядку її подання (подана до апеляційного суду, а не до суду першої інстанції) заснований на помилковому тлумаченні пп.15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, за змістом якого апеляційні скарги подаються до або через відповідні суди (апеляційні суди).
          Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
          Керуючись статтями   341,   345,   349,   353 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
          Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 3.05.2018 - скасувати.
          Cправу № 725/5886/17 направити до Вінницького апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.                           
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду