ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 206/6409/18(2-а/206/4/19)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області  Департаменту патрульної поліції на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2019 року ((суддя 1-ї інстанції Сухоруков А.О.) справі №206/6409/18(2-а/206/4/19) за позовом   ОСОБА_1  до  Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області  Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,- 

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області  Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП України та накладення штрафу у розмірі 510 грн. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 04 листопада 2018 року в м. Кременчук, автомобіль позивача був зупинений інспектором патрульної поліції та винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №297135. Відповідно до вищезазначеної постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП України. Як зазначено в оскаржуваній постанові, водій здійснював перевезення ТЗ шириною 2м 60 см, а саме 3 метри 75 сантиметрів без погодження з органом національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України та накладено на нього штраф у розмірі 510 грн. З рішенням працівника поліції позивач не згоден, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що 04.11.2018 року позивач перевозив вантаж, параметри якого не перевищують нормативно встановлених, відповідно до наданого дозволу №13308901-1048 НГ від 22.10.2018 року на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або параметри яких перевищують нормативні строк дії якого з 25.10.2018 року по 07.12.2018 року згідно вищевказаного дозволу він мав право перевезення вантажу за визначеним маршрутом у разі якщо ширина не перевищує 3,75м. Отже посилання в оскаржуваній постанові, що на момент здійснення перевезення вантажу позивач не мав відповідно дозволу не відповідає фактичним обставинам справи. Крім того зазначена в оскаржуваній постанові ширина вантажу 3,75м є надуманою та не відповідає підтвердженою належними та допустимими доказами, оскільки працівник взагалі не проводив замірів габаритів вантажу, що може бути підтверджено записом з нагрудної камери відеозапису працівника поліції. 
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову про адміністративне правопорушення від 04 лютого 2018 року серії ВР № 297135, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 510,00 грн., справу про адміністративне правопорушення закрито. 
Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області  Департаменту патрульної поліції не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.  
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про встановлений факт вчинення позивачем правопорушення, а саме: перевезення вантажу, габарити якого перевищують нормативно встановлені. Додана позивачем до адміністративного позову копія дозволу                    № 13308901-1048 НГ жодним чином не підтверджує наявність у водія вказаного дозвільного документу на момент розгляду справи  про адміністративне правопорушення та відповідно пред`явлення його працівникам поліції.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів  вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 04.11.2018 року о 22 год. 50 хв. відповідачем складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВР № 297135 від 04.11.2018 року згідно якої до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. відповідно до ст. 132-1 КУпАП України.
Підставою для складення означеної постанови став встановлений відповідачем факт, що позивач - ОСОБА_1 04.11.2018 року о 22 год. 50 хв., пр. Полтавський у м. Кременчук, здійснив рух ТЗ шириною понад 2 метри 60 см, а саме 3 метри 75 сантиметрів, без погодження з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що факт перевищення ширини вантажу нормативно встановлених розмірів належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено.
Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, та зазначає наступне.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За приписами п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).
Відповідно до п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Відповідно до п. 2, 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів..
Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.
Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.
Ні відповідачем, ні скаржником не надано до судів обох інстанцій жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови (фото, відеозапис тощо).
Відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується також і змістом оскарженої постанови, у пункті 8 якої «До постанови додаються» не зазначено жодного доказу, який додається до цієї постанови. Не вказано про наявність таких доказів також  у відзиві на позов.
Колегія суддів зауважує, що саме по собі описання адміністративного правопорушення у оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання.
З огляду на це, відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак не надав ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин.
В матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б фіксували власне габаритні параметри транспортного засобу, яким керував позивач на момент його зупинки, що зумовлює неможливість встановлення фактичних обставин справи.
Разом з цим встановлено, що згідно наданого 22 жовтня 2018 року Національною поліцією України Управління патрульної поліції у м. Києві відділом організації дорожнього руху дозволу №13308901-1048НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагонів або габаритні параметри яких перевищують нормативні, строк дії якого з 25.10.2018 року по 07.12.2018 року, вбачається, що на автомобіль MAN TGA 18.360, НОМЕР_1 , причіп: ВУСЕЕ 975310, НОМЕР_2 , надано до дозвіл на перевезення вантажу по автодорогам України а також виїзд на автодорогу М29-М29 (а.с.6).
Також, з долучених до матеріалів справи технічних характеристик та товарно-транспортної накладної перевезеного вантажу позивачем вбачається, що габарити комбайну «W 550» складають 3,29 м, що відповідно до вимог п. 22.5. ПДР України та наданому дозволу позивачу на перевезення таких вантажів.
Відповідно до п. 1.10 ПДР габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.
Однак, факт перевищення нормативних габаритів ТЗ, належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено, відповідно й підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення пункту 22.5  ПДР  відсутні.
Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, відповідачем, на якого ст. 77 КАС України покладено обов`язок доведення правомірності прийнятого рішення, не доведено факту допущення позивачем порушення п. 22.5 ПДР України.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.  
Керуючись ст.ст.  311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області  Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.
Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2019 року справі №206/6409/18(2-а/206/4/19) за позовом   ОСОБА_1  до  Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області  Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без змін.
                    Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак