У Х В А Л А        
 
18 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 554/8166/19
провадження № 61-7118ск20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу   ОСОБА_1   на постанову Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
встановив:
У вересні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути на його користь із ОСОБА_2 безпідставно набуті нею кошти у розмірі 82 363, 24 грн та 11 380, 00 грн судових витрат, включно із професійною правничою допомогою адвоката.
Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що під час примусового виконання судового рішення від 25 травня 2016 року (справа № 554/46/16-ц) з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на загальну суму 82 363, 24 грн. Зазначив, що такі кошти набуті відповідачкою безпідставно, оскільки судове рішення, на підставі якого стягувалися аліменти, скасовано рішенням суду від 11 червня 2019 року (справа № 554/46/16-ц).
Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 11 грудня 2019 року позов  ОСОБА_1  задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1  безпідставно отримані кошти у розмірі 82 363, 24 грн, судові витрати у розмірі 7 473, 63 грн, а всього                     89 836, 87 грн.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2020 року вищезазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовлено. Вирішено питання судових витрат.
16 квітня 2020 року  ОСОБА_1  направив засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2020 року, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 11 грудня 2019 року.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;       б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102 грн.
Ціна позову в цій справі становить 82 363, 24 грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 250 = 525 500 грн).
У касаційній скарзі відсутні посилання на вказані вище обставини, які є підставами для відкриття провадження у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє              у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і воно не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження)              у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2020 року  у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                               М. Ю. Тітов
 
                                                                                                          В. О. Кузнєцов  
 
                                                                                                          В. А. Стрільчук