ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 640/8583/19        
Провадження №  22-ц/818/1621/20

14 квітня 2020 року
м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Овсяннікової А.І.
суддів             - Коваленко І.П., Тичкової О.Ю.
учасники справи:
позивач Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа -Гарант»
відповідач ОСОБА_1 
розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 18 червня 2019 року у складі судді Золотарьової Л.І. по справі № 640/8583/19 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа -Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,-
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2019 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа -Гарант» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.
Як на підставу позову посилається на те, що 16 серпня 2016 року між Товариством та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з Полісом № АК/0667433 забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Ауді» д/н НОМЕР_1 . 
18 лютого 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля «Рено» д/н НОМЕР_2 та автомобіля «Мазда» д/н НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. 
Постановою Київського районного суду міста Харкова від 06 квітня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно постанови відповідач керував транспортним засобом в момент настання ДТП у стані алкогольного сп`яніння. 
Цивільно-правова відповідальність водія автомобілів «Ауді» д/н НОМЕР_2 була застрахована ТзДВ СК «Альфа-Гарант».
Особи, яким було завдано збитків - ОСОБА_2 (власник автомобіля «Мазда») та КЗОЗ ЦЕМД та МК (власник автомобіля «Рено»), звернулися до Страхової компанії та їм сплачено 25 000 грн. та 6 974 грн. 24 коп. відповідно (разом 31 974 грн. 24 коп.), що свідчить про виконання зобов`язань за полісом № АК/0667433. 
Просить стягнути 31 974 грн. 24 коп. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу та судові витрати.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
Заочним рішенням Київського районного суду міста Харкова від 18 червня 2019 року позов ТзДВ СК «Альфа-Гарант» задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ТзДВ СК «Альфа-Гарант» суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 31 974 грн. 24 коп., судовий збір у розмірі 1 921 грн. 
Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, спричинив дорожньо-транспортну пригоду, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілих позивач має право вимоги в порядку регресу до відповідача в межах виплаченого страхового відшкодування у загальній сумі 31 974 грн. 24 коп., а тому позов підлягає задоволенню.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Зазначає, що за Полісом №АК/0667433 страхувальником є ОСОБА_1 - його батько- який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто інша фізична особа з іншими персональними даними.
Між ним -відповідачем- та ТзДВ СК«Альфа-Гарант» не укладався договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0667433 від 16 серпня 2016 року, він є неналежним відповідачем, будь-які фактичні та правові підстави для стягнення з нього суми страхового відшкодування в порядку регресу відсутні.
У відзиві на апеляційну скаргу ТзДВ СК «Альфа-Гарант» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Страховою компанією правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди та яка підлягає стягненню з відповідача як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди
Заперечення відповідача, що не укладався договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників неназемних транспортних засобів від 16 серпня 2016 року є безпідставними, оскільки ним не надано доказів визнання договору страхування недійсним.
Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 16 серпня 2016 року між ОСОБА_1 та ТзДВ СК «Альфа-Гарант» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0667433 строком дії по 16 серпня 2017 року. 
Забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб «Ауді 80» д/н НОМЕР_1 , ліміт відповідальності - 100 тис. грн., франшиза - 2 000 грн.
18 лютого 2017 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Ауди 80» д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння по вул. Чебишева, 30 у м. Харкові не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Рено» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду, з послідуючим зіткненням автомобіля «Рено» д/н НОМЕР_2 з автомобілем «Мазда» д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 . 
Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ауді 80» д/н НОМЕР_1 була застрахована ТзДВ СК «Альфа-Гарант» особи, яким було завдано збиткии: ОСОБА_4 та КЗОЗ «ЦЕМД та МК»  19 грудня 2017 року та 16 серпня 2017 року відповідно звернулися до ТзДВ СК «Альфа-Гарант» з заявами про виплату страхового відшкодування.
Дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком та 15 квітня 2019 року ТзДВ СК «Альфа-Гарант» сплачено ОСОБА_4 - 25 000 грн., КЗОЗ «ЦЕМД та МК» - 6 974 грн. 24 коп.
Задовольняючи позовні вимоги ТзДВ СК «Альфа-Гарант» суд першої інстанції виходив з тих обставин, що відповідач на час ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому відповідно до положень статті  38 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач  набув права зворотної вимоги до відповідача у межах суми страхового відшкодування.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За змістом частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченою відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 2443 VIII).
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 2443 VIII).
Згідно до статті 6 Закону № 2443 VIII страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 2443 VIII у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Пунктом 36.2 статті 36.2 Закону № 2443 VIII передбачено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик i потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування i не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закону № 2443 VIII порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Згідно з підпунктами «а», «в» пункту 38.1.1 статті 38 Закону № 2443 VIII страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та (або) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Заперечуючи проти стягнення коштів, ОСОБА_1 зазначає, що ним не укладався договір страхового відшкодування, страхувальником за полісом АК/0667433 від 19 серпня 2016 року щодо автомобілю «Ауди 80» д/н НОМЕР_1 є його батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, на час укладання договору батько вже помер ( дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ТзДВ СК «Альфа-Гарант» категорично заперечує проти того, що договір не є укладеним.
Так, з матеріалів справи вбачається, що договір страхування укладено 16 серпня 2016 року, забезпечений транспортний засіб «Ауди 80» д/н НОМЕР_1 , страхувальник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНПП НОМЕР_4 , пенсійне посвідчення НОМЕР_5 від 08 квітня 2008 року.
Строк дії договору - з 17 серпня 2016 року до 16 серпня 2017 року.
Згідно ксерокопії свідоцтва про смерть ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 57 років.
Дорожньою транспортна пригода мала місце 18 лютого 2017 року.
Відповідач не заперечує, що дійсно на час дорожньо транспортної пригоди саме він керував транспортним засобом, що зазначений у договорі страхування - «Ауди 80» д/н НОМЕР_1 , щодо обставин спричинення шкоди іншим власникам транспортних засобів заперечень ним також не зазначалось.
Отже, саме він надавав дані, що автомобіль, яким він керує, є застрахованим; вказував страхову компанію та інші дані з цього приводу, зазначені у цьому полісі підтверджуючи дійсність цього договору.
Враховуючи, що відповідач є особою, що відповідальна за спричинену шкоду та ця шкода потерпілим відшкодована ТзДВ СК «Альфа-Гарант», то висновки суду щодо стягнення з нього витрат, що фактично понесені позивачем, є обґрунтованими.
Крім того, за ст. 983, 989 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.
Страхувальник зобов`язаний своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором.
ОСОБА_1 - відповідач-  спірний договір страхування у судовому порядку не оскаржував, навпаки, пред`являв його як діючий, незважаючи на смерть батька за рік до укладення договору страхування. Натомість,  здійснення ТзДВ СК «Альфа-Гарант» дій по виплаті страхового відшкодування свідчить про отримання ними страхових платежів за цим договором. Тобто сплата страхового платежу свідчить про визнання наявності договірних відносин та певних зобов`язань між сторонами. 
Крім того, даних, що відповідач звертався до правоохоронних органів щодо з`ясування осіб, які неправомірно, як він зазначає, використали документи його батька, ним не надано.
Договір недійсним не визнаний.
За таких обставин підстав для відмови у задоволенні позову не вбачається.
Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.
Рішення ухвалено з дотриманням матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 18 червня 2019 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 14 квітня 2020 року.
Головуючий -                                                                        А.І. Овсяннікова
Судді:                                                                                        І.П. Коваленко
                                                                                               О.Ю. Тичкова