Справа № 127/7150/20 
Провадження № 33/801/427/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гриневич В. С.
Доповідач: Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
Іменем України
19 червня 2020 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , 

встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.
Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю у його діях події і складу правопорушення.
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що у висновку медичного огляду на визначення стану сп`яніння та у протоколі про адміністративне правопорушення, не вірно вказано його анкетні дані, зокрема по-батькові, на що суд уваги не звернув та не встановив його особу, Крім того, звертає увагу на те, що його автомобіль не перебував у русі, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення і він не був зупинений працівниками поліції. При цьому апелянт стверджує, що він сидів у автомобілі, який стояв біля його будинку. 
Звертає увагу й на допущену судом описку в мотивувальній частині оскаржуваної постанови.
В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Когутницький В.М. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити. 
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив в ніч з 19 на 20 березня 2020 року його вже зупиняли працівники поліції і він проходив огляд на стан сп`яніння. Після цього його привезли до машини і він пішов додому, де для зняття стресу, вжив ще спиртного. Почалася сварка з дружиною з приводу несплати ним комунальних платежів і він пішов до машини, де була квитанція. Коли він шукав документи в машині, знову під`їхали працівники поліції, які побачивши виданий вночі їх колегами талон на тимчасове керування транспортним засобом, знову запропонували йому пройти медичний огляд. Стверджує, що автомобілем не керував.
Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, дійшов таких висновків.
Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №356323 від 20 березня 2020 року водій ОСОБА_1 о 09 год 20 хв цього ж дня - 20.03.2020 в м. Вінниці по вул. Стахурського, 2В керував автомобілем Опель Кадет д. н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 А ПДР України.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані інспектором поліції за частиною 1 статті 130 КпАП України.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським взводу №2 роти №4 БУПП у Вінницькій області Сторожук М.М. із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 254 КпАП України, підписаний особою щодо якого він складений – ОСОБА_1 та уповноваженою особою.
ОСОБА_1 було роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст.63 Конституції України та ст. 268 КпАП України та повідомлено про розгляд справи в Вінницькому міському суді.
До протоколу про адміністративне правопорушення було додано рапорт поліцейського взводу №2 роти №14 БУПП у Вінницькій області, висновок медичного огляду на стан сп`яніння  та картку обліку адміністративного правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 цього ж дня - 20.03.2020 о 02.00 вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України. 
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, як такі, що не відповідають дійсності та повністю спростовуються сукупністю доказів, які досліджені у судовому засіданні апеляційної інстанції.
Відеозапис з нагрудної камери, який витребуваний судом для огляду, надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Вказаний запис підтверджує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи в стані алкогольного сп`яніння, а не просто перебував в автомобілі під час стоянки, як він стверджує в апеляційній скарзі.
Так, на відеозаписі на запитання працівників поліції як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, ОСОБА_1 пояснює, що нікуди не мав наміру їхати, а просто «переставив автомобіль». Під керуванням транспортним засобом розуміються технічні дії водія (вплив на органи управління) з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі, тобто навіть рух транспортним засобом в межах паркувального майданчика є керуванням ним в розумінні статті 130 КпАП України. 
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції N 0843 від 20.03.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння (3,07 проміле – а. с. 3), зазначене також підтверджується відеозаписами нагрудних камер поліцейських.
Посилання апелянта на невірне зазначення його анкетних даних, зокрема, по-батькові, у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, а щодо неправильності запису анкетних даних у медичному висновку, то це є опискою, яка не змінює сутності цього доказу і не є істотною . 
Вказані доводи апеляційної скарги, як окремо так і в своїй сукупності не спростовують факт вчинення ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.  
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що згідно запису нагрудної відеокамери, видно, що саме ОСОБА_1 перебував у КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» під час огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доводи апеляційної скарги про те, що у процесі виявлення та фіксування адміністративного правопорушення поліцейськими були допущені порушення вимог нормативних документів, які регламентують вчинення цих дій, не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що таких порушень цих нормативних документів, які би указували на недопустимість доказів, зібраних у ході цих дій, не встановлено.
Також безпідставними є посилання апелянта про те, що судом допущено описку в мотивувальній частині оскаржуваної постанови, оскільки така описка виправлена цим же судом постановою від 03 червня 2020 року.
Відтак порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, відсутні.
Санкція частина 1 статті 130 КпАП України не передбачає більш м`яких чи альтернативних стягнень, ніж те, яке обране судом першої інстанції, а тому надані апеляційному суду додаткові докази про особу ОСОБА_2 , а саме те, що він позитивно характеризується за місцем служби і є учасником бойових дій, не можуть вплинути на обраний судом вид адміністративного стягнення. 
За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду від 14 травня 2020 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. ст. 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                І.М. Стадник