Постанова
Іменем України
22 червня 2020 року
м. Київ
справа № 461/8844/17
провадження № 61-43987св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю.,            Петрова Є.В., 
учасники справи:
позивачі - Львівський обласний осередок Всеукраїнської громадської організації «Товариство Українських Офіцерів» в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
відповідачі - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Банку Михайлівський, Волков Олександр Юрійович , Ірклієнко Юрій Петрович,
треті особи - Публічне акціонерне товариство «ПУМБ», керівник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 квітня 2018 року у складі судді Зубачик Н. Б. та постанову апеляційного суду Львівської області від 06 серпня 2018 року у складі суддів: Цяцяка Р.П., Ванівського О.М., Шеремети Н.О.,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII Перехідних положень                       ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Описова частина 
Короткий зміст  позовних вимог 
У грудні 2017 року  Львівський обласний осередок Всеукраїнської громадської організації «Товариство Українських Офіцерів`звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Банку Михайлівський» Волкова О. Ю. та Ірклієнко Ю. П., треті особи: керівник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Банку Михайлівський та ПАТ «ПУМБ», в якому просив:
- визнати незаконними та неправомірними дії відповідачів Волкова О.Ю. , Ірклієнко Ю.П. та Керівника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (чинного) щодо безстрокового блокування грошових коштів на відповідних банківських рахунках, відкритих у ПАТ «Банк Михайлівський» на ім`я                     ОСОБА_1 (в загальній сумі 24 505 грн.), ОСОБА_2                                                        (в загальній сумі 308 166 грн.), ОСОБА_3 (в загальній сумі 207 000 грн.), ОСОБА_4 (в загальній сумі 200 000 грн.), ОСОБА_5                                                            (в загальній сумі 200 000 грн.)та ОСОБА_6   (в загальній сумі 50 766 грн. 47 коп.);
- зобов`язати відповідачів Волкова О.Ю. та Ірклієнко Ю.П. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб належні списки про вклади позивачів, що підлягають відшкодуванню Фондом, у загальній сумі 200 000 грн. кожному;
- зобов`язати чинного керівника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб організувати роботу Фонду щодо створення умов на виплату позивачам належних відшкодувань вкладів та стягнути з відповідачів Волкова О.Ю. , « ОСОБА_9 » та Ірклієнко Ю.П. солідарно на користь позивачів матеріальні збитки - не отриману вигоду за два роки в розмірі 20 % річних щорічно від суми заблокованих коштів на поточних розрахункових рахунках у ПАТ «Банк Михайлівський», що могли бути розміщені в «Ощадбанку» чи будь-якому іншому банку за рік, в сумі:                    ОСОБА_1 - 10 000 грн., ОСОБА_2 - 124 000 грн., ОСОБА_3 -                           96 000 грн., ОСОБА_4 - 20 000 грн., ОСОБА_5 - 20 000 грн., ОСОБА_6 - 22 280 грн.
- стягнути з відповідачів Волкова О.Ю. , « ОСОБА_9 » та Ірклієнко Ю.П. солідарно на користь позивачів моральні збитки - в розмірі 10 % від суми заблокованих грошових коштів на поточних розрахункових рахунках позивачів у ПАТ «Банк Михайлівський» в сумі: ОСОБА_1 - 5 000 грн., ОСОБА_2 - 62 000 грн., ОСОБА_3 - 40 000 грн., ОСОБА_4 - 10 000 грн., ОСОБА_5 - 10 000 грн., ОСОБА_6 -  5 080 грн.
- зобов`язати відповідачів Волкова О.Ю. та Ірклієнко Ю.П. «грошові кошти на ім`я скерувати на ПАТ «ПУМБ».
- зобов`язати дирекцію ПАТ «ПУМБ» прийняти перекази коштів, стягнуті з відповідачів Волкова О.Ю. , « ОСОБА_9 » та Ірклієнко Ю.П. на користь позивачів, та виплатити останнім ці кошти на першу їх вимогу.
Позовні вимоги обґрунтовували тим, що позивачі протягом 2015-2016 років, як споживачі банківського продукту, користувалися різноманітними фінансовими послугами ПАТ «Банк Михайлівський», для отримання яких позивачами було відкрито у банку на своє ім`я низку рахунків, в тому                    числі поточні розрахункові рахунки, на які і вносились їх грошові кошти.
Вважають, що у зв`язку з введенням у ПАТ «Банк Михайлівський» тимчасової адміністрації їх кошти уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб неправомірно заблокувала та створила перешкоди в отриманні належних позивачам грошових коштів, так і у відшкодуванні їх за рахунок Фонду, зокрема, відповідач Ірклієнко Ю.П заблокував поточні розрахункові рахунки з метою заборони виплати позивачам вкладених грошей.
Короткий зміст рішення суду першої.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 квітня 2018 року позов задоволено частково.
Визнано неправомірними дії відповідачів Волкова О. Ю. , Ірклієнко Ю. П. , керівників Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» щодо незаконного блокування грошових коштів на банківських рахунках/поточних розрахункових рахунках, відкритих у ПАТ «Банк Михайлівський» на ім`я: ОСОБА_1 , рахунок № НОМЕР_1 в загальній сумі - 24505,00 грн.; ОСОБА_2 , рахунок № НОМЕР_2 в загальній сумі - 308166,00 грн.; ОСОБА_3 , рахунок № НОМЕР_3 в загальній сумі - 207000,00 грн.; ОСОБА_4 , рахунок № НОМЕР_4 в загальній сумі - 200000,00 грн.; ОСОБА_5 , рахунок № НОМЕР_5 в загальній                                              сумі - 200000,00 грн.; ОСОБА_6 , рахунок № НОМЕР_6 в загальній сумі - 50766,47 грн.
Зобов`язано Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О. Ю. та Ірклієнко Ю. П. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни/доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок коштів Фонду, в частині наступних вкладників:
- ОСОБА_1 за коштами, розміщеними ОСОБА_1 в ПАТ «Банк Михайлівський» відповідно до договору № 980-034-000002134 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» від 17 березня 2016 року, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 ;
- ОСОБА_2 за коштами, розміщеними ОСОБА_2 в ПАТ «Банк Михайлівський» відповідно до договору № 980-046-000000102 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» від 23 січня 2016 року, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 ;
- ОСОБА_3 за коштами, розміщеними ОСОБА_3 в ПАТ «Банк Михайлівський» відповідно до договору № 980-0786-000000071 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» від 20 жовтня 2015 року, укладеного між  ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_3 ;
- ОСОБА_4 за коштами, розміщеними ОСОБА_4 в ПАТ «Банк Михайлівський» відповідно до договору № 980-078-000000860 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» від 20 травня 2016 року, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_4 ;
- ОСОБА_5 за коштами, розміщеними ОСОБА_5 в ПАТ «Банк Михайлівський» відповідно до договору № 980-078-000000861 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» від 23 січня 2016 року, укладеного між ПАТ "Банк Михайлівський" та ОСОБА_5 ;
- ОСОБА_6 за коштами, розміщеними ОСОБА_6 в ПАТ «Банк Михайлівський» відповідно до договору № 980-034-000001602 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» від 27 жовтня 2015 року, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_6 ;
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто з Волкова О. Ю . Уповноваженої осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Стягнути з Ірклієнко Ю. П . Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Суд першої інстанції задовольняючи вимоги позивачів в частині зобов`язання відповідачів включити дані про поточні рахунки позивачів до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, виходив з того, що протиправною  бездіяльністю були порушені гарантовані частиною 1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» права позивачів на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання керівника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб організувати роботу Фонду щодо створення умов на виплату позивачам належних відшкодувань, суд першої інстанції вважав, що ці позовні вимоги  є передчасними,  оскільки дані про поточні рахунки позивачів до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не було включено.
Короткий зміст постанови апеляційної інстанції.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 подали апеляційну скаргу, які просили скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити в цій частині позовні вимоги.
Також, ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Банку Михайлівський» Смолія Б.В. подало апеляційну скаргу та просило оскаржуване судове рішення скасувати і закрити провадження у справі,
Постановою апеляційного суду Львівської області від 06 серпня                     2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Банку Михайлівський» задоволено.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 ,                            ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволено частково.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 квітня 2018 року скасовано та закрито провадження у справі за позовом Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації «Товариство Українських Офіцерів», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Банку Михайлівський» Волкова О. Ю. та Ірклієнко Ю. П. про визнання дій та бездіяльності відповідачів неправомірними, а також про стягнення з відповідачів матеріальних і моральних збитків.
Апеляційний суд виходив з того, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України в порядку адміністративного судочинства.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі, поданій у вересні 2018 року до Верховного Суду                  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині  в незадоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким в цій частині позов задовольнити та скасувати постанову апеляційного суду.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано  з Галицького районного суду                          м. Львова вищезазначену цивільну справу № 461/8844/17.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У жовтні 2018 року справу передано до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції та апеляційний суд ухвалили судові рішення з порушенням норм матеріального права, бо суди не застосували норм права, що підлягали застосуванню та висновки судів не відповідають фактичним обставинам справи. 
Скаржники вказують, що судами порушено положення статті 22, 28 Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 
Вважають, що суду помилково віднесли дану справу до адміністративної юрисдикції та не застосували правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 21 березня 2018 року, в якій Верховний Суд визнав позов до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів, таким, що розглядається в порядку цивільного судочинства.
Крім цього, скаржники вважають, що суди помилково застосували норми матеріального права до спірних правовідносин, а саме 
Доводи інших учасників справи
Відзив (заперечення) на касаційну скаргу подано не було.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судами встановлено, що позивачі  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,                                  ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 користувалися фінансовими послугами ПАТ «Банк Михайлівський» та уклали із цією банківською установою договори банківського рахунку.
Зокрема, між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» 17 березня                   2016 року укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок» Ощадний» № НОМЕР_7 , рахунок № НОМЕР_1 в загальній                    сумі - 24 505,00 грн.; між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Михайлівський» 23 січня 2016 року укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок» Ощадний» № НОМЕР_8 , рахунок № НОМЕР_2 в загальній                 сумі - 308166,00 грн.; між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Михайлівський»                        20 жовтня 2015 року укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок» Ощадний» № НОМЕР_9 , рахунок № НОМЕР_3 в загальній сумі - 207000,00 грн.; між ОСОБА_4 та                                        ПАТ «Банк Михайлівський» 20 травня 2016 року укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок» Ощадний» № НОМЕР_10 , рахунок № НОМЕР_4 в загальній сумі - 200 000,00 грн.; між ОСОБА_5 та ПАТ «Банк Михайлівський» 23 січня 2016 року укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок» Ощадний» № НОМЕР_11 , рахунок № НОМЕР_5 в загальній сумі - 200 000,00 грн.; між ОСОБА_6 та ПАТ «Банк Михайлівський» 27 жовтня 2015 року укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок» Ощадний»         № НОМЕР_12 , рахунок № НОМЕР_6 в загальній                                     сумі - 50 766,47 грн.
В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» від 23 травня 2016 року №14/БТ, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» від 23 травня 2016 року №81261, згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова О.Ю. строком на 1 місяць з 23 травня 2016 року по 22 червня 2016 року.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду строк тимчасової адміністрації продовжено до 22 липня 2016 року та продовжено повноваження Уповноваженої Фонду на здійснення тимчасової адміністрації до 22 липня 2016 року включно.
На підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» від 12 липня 2016 року №124-рш, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 12 липня 2016 року №1213, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова О.Ю.                           з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01 вересня 2016 року №1702 повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкову Олександру Юрійовичу з 05 вересня 2016 року включно.
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 січня 2017 року «Про визначення повноважень уповноважених осіб Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», яким відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», делеговані Волкову О.Ю. з 25 січня 2017 року, делеговано Волкову О.Ю. повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», визначені ст.ст.37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Гриценка В.В. з 25 січня 2017 року та делеговано йому повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» з 25 січня 2017 року.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» № 2343-XII від 14 травня 1992 року (далі-Закон                 № 2343-XII) визначено умови та порядок відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом і застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.
У частині 3 статті 2 цього Закону № 2343-XII встановлено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.
З аналізу норм законодавства, яке регулює питання ліквідації боржників через їх неплатоспроможність, випливає, що в будь-якому разі учасником спору в процесі ліквідації певного суб`єкта є цей суб`єкт, тобто боржник.
Згідно зі ст. 1 Закон № 2343-XII учасники у справі про банкрутство - це сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство. Всі перелічені особи в той чи інший спосіб є учасникам певних правовідносин, у яких бере участь безпосередньо боржник.
Разом з тим правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку-боржника.
Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в них виникають відповідні права та обов`язки.
Аналогічний правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 820/11591/15.
Судами встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 23 травня 2016 року в ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджена тимчасова адміністрація, а з 13 липня 2016 року розпочато процедуру його ліквідації.
Банк ПАТ «Банк Михайлівський» здійснює свою діяльність на підставі (зокрема) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI) , яким встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами і згаданий Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.
Статтею 35 Закону № 4452-VI встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку є Фонд, який є юридичною особою публічного права та установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
У відповідності до п. 17 частини 1 ст. 2 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
Пунктом 1 частини 3 статті 16 Закону № 4452-VI встановлено, що позови, подані проти працівників Фонду, вважаються позовами, поданими проти Фонду, оскільки Уповноважена особа Фонду на ліквідацію                                             ПАТ «Банк Михайлівський» є працівником Фонду.
Спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим і не є спором у зв`язку з процесом ліквідації банку, а має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI).
Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що судом апеляційної інстанцій правильно визначено характер правовідносин, вірно зазначено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України в порядку адміністративного судочинства, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.
Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду апеляційної інстанцій, що не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржені рішення ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права, та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень Верховного Суду.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Щодо судових витрат
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України  передбачено якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки оскаржувані судові рішення залишено без змін, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Постанову апеляційного суду Львівської області від 06 серпня 2018 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                            В. М. Сімоненко
 
                                                                                     С. Ю. Мартєв
 
                                                                                     Є. В. Петров