ПОСТАНОВА 
Іменем України

06 травня 2020 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 404/2935/19
провадження № 22-ц/4809/714/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Карпенка О. Л.
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянув порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання у складі судді Павелко І. Л. і
В С Т А Н О В И В :
В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, до закінчення нею навчання.
Позовна заява мотивована тим, що позивач є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , шлюб між якими розірвано 22.03.2006.
30.03.2019 позивач досягла повноліття і в теперішній час навчається у Британському університеті Роял Холовей в м.Лондоні, а тому потребує матеріальної допомоги. 
Мати позивачки ОСОБА_3 оплачує її витрати на навчання, проїзд до місця навчання, проживання, придбання одягу, харчування, придбання підручників тощо.
Відповідач є працездатною особою, займається підприємницькою діяльністю, отримує стабільний дохід, має у власності нерухоме та рухоме майно, але ніякої матеріальної допомоги не надає.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда області від 11 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 24.04.2019 щомісячно і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022.
Рішення суду в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки не має можливості самостійно забезпечувати належний рівень свого життя.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 грудня 2019 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням процесуальних прав відповідача.
Зокрема, відповідача не було повідомлено про розгляд даної справи.
Вся поштова кореспонденція в суді першої інстанції надсилалась за адресою АДРЕСА_1 , в той час як відповідач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , а проживає у своєї матері за адресою АДРЕСА_2 , про що позивачу відомо.
Відповідач вважає, що ним в повному обсязі виконані обов`язки щодо утримання ОСОБА_1 , з огляду на те, що він сплачував аліменти на користь позивача до березня 2009 року, проте 18 березня 2009 року між ним та матір`ю позивача було укладено нотаріально посвідчений договір, згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійшли згоди про припинення у доньки ОСОБА_1 права на аліменти у зв`язку з набуттям нею права власності на квартиру.
Наразі ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має двох малолітніх дітей.
Вказані обставини позивач, при зверненні до суду приховала, а суд, відповідно, не врахував при вирішенні справи.
Крім того, матеріали справи містять докази навчання та оплати позивачем тільки підготовчого курсу в університеті в період з 24.09.20018 по 14.06.2019, а доказів продовження навчання ОСОБА_1 після 14.06.2019 матеріали справи не містять.
Від адвоката Усатенка В. Ю., який представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну каргу в якому він просить рішення суду першої інстанції залити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Усатенко Ю.В. також просив витребувати з Кропивницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДПС інформацію про задекларовані за 2019 рік прибутки ФОП ОСОБА_2 та повного товариства «Ломбард компанія - Аверс» ОСОБА_9, ОСОБА_2 .
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 22 квітня 2020 року зазначене клопотання залишено без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 176 ЦПК України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.
Відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону повністю рішення суду першої інстанції не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 27.08.2001 Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 1252 (а.с. 17).
Згідно довідки про прийняття іноземця на навчання від 18.05.2018 позивачка прийнята на навчання в Британський університет Роял Холовей в м. Лондон (а.с.75-76).
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу).
Проте повністю таким висновком суду першої інстанції погодитися неможна, оскільки такий висновок ґрунтується на неповно з`ясованих обставинах, що мають значення для справи. 
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.        Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Скориставшись своїм правом, передбаченим вищезазначеною нормою закону, позивач звернулась до суду із даним позовом.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.
Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Згідно з ст. 190 СК України, той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).
Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.
Якщо дитина досягла чотирнадцяти років, вона бере участь в укладенні цього договору.
Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно.
У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов`язується самостійно утримувати її.
Укладення договору не звільняє того з батьків, хто проживає окремо, від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину.
Матеріалами справи підтверджується, що у квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання (а. с. 68-77).
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 липня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 19 серпня 2019 року (а. с. 95).
Поштовий конверт з поштовим вкладенням, а саме: з копією ухвали суду про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, копією позовної заяви, направлені відповідачу на зазначену у позовній заяві та відомостях Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області адреси місця реєстрації ( АДРЕСА_1 ).
Разом з тим, конверт з поштовим вкладенням повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 105-106).
В судовому засіданні, призначеному на 19 серпня 2019 року у справі оголошена перерва (а. с. 101-102).
Відповідачу направлено судову повістку та розміщено оголошення про виклик його в судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України (а. с. 104-105).
Поштовий конверт з судовою повісткою в судове засідання на 17 вересня 2019 року повернувся до суду з поміткою «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 107).
17 вересня 2019 року судове засідання не проводилось, у зв`язку з перебування судді на лікарняному. Наступне судове засідання призначене на 27 листопада 2019 року (а. с. 108).
Відповідачу направлено судову повістку та розміщено оголошення про виклик його в судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України (а. с. 112, 118).
Поштовий конверт з судовою повісткою в судове засідання на 27 листопада 2019 року повернувся до суду з поміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а. с. 117).
В судовому засіданні 27 листопада 2019 року у справі оголошено перерву до 11 грудня 2019 року (а. с. 121).
Відповідачу направлено судову повістку та розміщено оголошення про виклик його в судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України (а. с. 122-123).
Дані щодо вручення повістки відповідачу в засідання, призначене на 11 грудня 2019 року в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 187 ЦПК України, якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.
За змістом положень ст. 128 ЦПК України, яка регулює порядок вручення судових повісток, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 198 ЦПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного кодексом строку підготовчого провадження у випадках, визначених частиною другою статті 223 кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні з підстави неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції на зазначені вимоги закону уваги не звернув, розглянув справу без належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.
Враховуючи, що суду було відоме місце реєстрації відповідача, розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади про виклик в судове засідання ОСОБА_2 не вважається, що він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Оскільки суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 , не повідомленого належним чином про дату час і місце засідання суду, і останній обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, рішення суду підлягає обов`язковому скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Матеріалами підтверджується, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 27.08.2001 Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис 1252 (а.с. 17).
За заявою про прийняття пропозиції іноземця на навчання від 18.05.2018 позивачка прийнята на навчання в Британський університет Роял Холовей в м. Лондон(а.с.75-76).
Навчання на річному підготовчому курсі для іноземних студентів (гуманітарні та суспільні науки) триває з 24 вересня 2018 року по 14 червня 2019 року.
Навчання для здобуття повної вищої освіти (ступінь бакалавра гуманітарних наук) триває з вересня 2019 року по червень 2022 року.
Копіями платіжних доручень в іноземній валюті та копією виписки по витратах ОСОБА_3 підтверджується, що мати позивача здійснює оплату за її навчання (а. с. 19-27).
Оскільки відповідач не був належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи судом першої інстанції, суд приймає до уваги надані ним до апеляційного суду нові докази.
Так, копією свідоцтва про шлюб від 20.07.2007, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 390, підтверджується, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 (а. с. 143) 
Від шлюбу ОСОБА_2 має двох малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 144-145).
Аналізуючи в сукупності надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню і з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 24.04.2019, щомісячно, та до закінчення навчання - 30.06.2022, але не більше як до досягнення 23-х років.
При цьому суд враховує, що позивач після досягнення повноліття продовжує навчатися та потребує матеріальної допомоги, відповідач є працездатним і доказів, що він немає можливості надавати допомогу дочці, яка продовжує навчання, суду не надано. 
Суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги, що позивачем не надано жодного доказу матеріального становища відповідача, так як оскаржуючи рішення суду відповідач так і не вказав свого матеріального стану та його щомісячного доходу, таким чином не спростував доводів позивача, що він має можливість сплачувати аліменти. 
Згідно витягу з ЄДР ОСОБА_2 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, є кінцевим бенеіціарним власником (контролером) Повного товариства «Ломбард Компанія-Аверс» ОСОБА_9 , ОСОБА_2 (а.с.169-173).
Визначаючи розмір аліментів суд враховує наявність у відповідача на утриманні двох малолітніх дітей 2008 та 2009 років народження. 
Безпідставними є доводи апеляційної скарги, що відповідач уклавши з матір`ю позивача договір про припинення права на аліменти на дитину, в повному обсязі виконав обов`язки щодо утримання позивача.
Наданою до суду апеляційної інстанції копією договору підтверджується, що 18.03.2009 між батьками малолітньої ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір, зареєстрованого в реєстрі за № 214, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Озерним М. Г., відповідно до якого сторони дійшли згоди про припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно (далі - Договір) (а. с. 146-147).
Відповідно до п. 2 Договору відповідач з метою припинення обов`язку по сплаті аліментів на користь малолітньої дочки ОСОБА_1 передав у власність належну йому на праві особистої приватної власності квартиру за номером АДРЕСА_1 .
Згідно п. 5 Договору сторони домовилися про те, що після передачі нерухомості право на аліменти на дитину, які мають сплачуватися відповідачем в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_1 вважається припиненим.
ОСОБА_2 буде проживати окремо від малолітньої дочки, але у разі потреби, згідно з вимогами ст. 190 СК України, буде брати участь у додаткових витратах на дитину.
        ОСОБА_3 зобов`язується самостійно утримувати малолітню дочку ОСОБА_1 , яка залишається жити разом з нею.
       Аналізуючи умови Договору, суд приходить до висновку, що вказаним Договором припинено обов`язок ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_1 до досягнення нею повноліття, але вказаним Договором не звільнено відповідача від утримання доньки після досягнення нею повноліття, в разі продовження навчання.
Не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог доводи апеляційної скарги, що матеріали справи містять докази навчання та оплати позивачем тільки підготовчого курсу в період з 24.09.2018 по 14.06.2019, оскільки з позовом до суду позивач звернулася 24.04.2019, тобто в період підготовчого курсу і те, що позивач не продовжує навчання є лише припущенням та не було предметом розгляду в суді першої інстанції.
Якщо відповідачем буде доведено, що відповідач дійсно не продовжує навчання, це може бути підставою для припинення стягнення аліментів. 
Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права відповідно до п.1,3,4 ч.1, п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.
Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП  НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_3 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 24.04.2019, щомісячно, та до закінчення навчання - 30.06.2022, але не більше як до досягнення ОСОБА_1 23-х років.
Стягнути ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя                                                  С. І. Мурашко 

Судді                                                                  А. М. Головань

                                                                О. Л. Карпенко