ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 33/807/226/20
Єдиний унікальний № 332/431/20 Головуючий в 1-й інстанції – Марченко Н.В.
Категорія - ст. 130 ч.1 КупАП          Доповідач в 2-й інстанції – Білоконев В.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
17 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Патяк А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2020 року у відношенні ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно працевлаштованого на ринку, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 209326 від 10.02.2020 року судом встановлено, що ОСОБА_1 10.02.2020 року о 14-10 годині керував автомобілем Renault Elio Symbol д.н. НОМЕР_1 по вул. Історичній, буд. 18 в м. Запоріжжі в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у передбаченому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога. Згідно висновку № 718 від 10.02.2020 року виданого Обласним клінічним наркодиспансером ЗОР, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Від керування автомобілем відсторонений, шляхом паркування без порушень ПДР, про повторність попереджений. ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.9 а ПДР. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що у суду були достатні підстави для закриття провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Зауважує, що було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки працівником патрульної поліції не було запропоновано йому в присутності двох свідків, пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу із використанням технічного приладу, а відразу направлено на медичний огляд до медичного закладу, що є порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння. 
В матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого начебто він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці його зупинки.
Вважає, що вказаний акт не може бути визнаним належним та допустимими доказом, оскільки данні про свідків, які начебто були запрошенні для його огляду на стан сп`яніння, не внесені до протоколу про адміністративне правопорушення. У відповідних графах для свідків, - у протоколі стоять прочерки. Дані про свідків внесені в акт іншим почерком та іншим кольором чорнил, ніж в інші документи, складені працівниками поліції. На відеозаписі не має жодних відомостей про свідків. Лише в акті стоїть запис про те, що начебто він відмовився від його підпису, при тому, що в усіх інших документах у матеріалах справи, зокрема у протоколі, - він розписувався. Один, із начебто «свідків» огляду, а саме гр. ОСОБА_2 є діючим працівником органів національної поліції, що згідно законодавства виключає його участь у проведенні відповідного огляду. Інший свідок ОСОБА_3 є працівником охоронної служби «Венбест», де раніше працював і свідок ОСОБА_4 , тобто його колишнім колегою.
Наведені обставини призводять до висновків, що акт огляду було сфальсифіковано працівниками патрульної поліції, та складено пізніше, після того, як закінчилась процедура мого огляду на стан сп`яніння. 
З підстав порушення його прав на захист, зауважує, що в матеріалах справи були відсутні жодні документи, які б свідчили про кількість проміле алкоголю виявлених в крові у медичному закладі, мій захисник - адвокат Патяк А.С. просив суд витребувати із КУ «ЗОННД» завірену копію акту огляду. Вся ретельна інформація про хід проведення огляду, його спосіб і точні результати, марка, модель та технічні характеристики приладу, про результати лабораторних досліджень та ін. містяться у акті № 718 складеному лікарем-наркологом о 15-00, 10.02.2020 року (посилання на акт міститься у висновку). Саме на підставі вказаного акту і складений висновок, який перебуває в матеріалах справи. Проте, суд І інстанції без жодного мотивування відмовив у задоволенні вказаного клопотання. Крім того, захисник заявляв клопотання про виклик до суду для їх допиту у судовому засідання так званих «свідків» огляду гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , дані про яких фіктивно внесені до акту огляду і яких не було на місці зупинки його автомобіля, а гр. ОСОБА_6 взагалі є діючим працівником поліції. Проте, суд І інстанції без жодного мотивування відмовив у задоволенні вказаного клопотання. Наведені свідчить на несправедливий судовий розгляд справи та на порушення його права на захист.
Просить скасувати постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2020 року, якою його, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 , захисника Патяк А.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
       
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото  і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 зазначено: п.3 розділу I: ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що відповідає обстановці; п.7 розділу I: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення; п.1 розділу II: за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; п.20 розділу III: висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.        

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з наступними змінами: п.3 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я; п.6 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; п.13, 14 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

Так, вина ОСОБА_1  у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ОБ № 209326 від 10.02.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого він в присутності двох свідків від проходження на місці огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с 5); поясненнями свідків ОСОБА_3 (а.с.6) та ОСОБА_2 (а.с. 7), згідно пояснень яких вбачається, що вони обидва були свідками того, що ОСОБА_1 був зупинений співробітниками поліції, був з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився на місці від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до чинного законодавства, виявив бажання проходити медогляд у медичному закладі у лікаря нарколога, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.02.2020 року (а.с. 8); висновком № 718 від 10.02.2020 року, виданим Обласним клінічним наркодиспансером ЗОР, відеозаписом.

Аналізуючи відповідно до ст. 252 КУпАП наведені вище докази та надаючи їм правову оцінку, суд погоджується з висновками суду першої інстанції і також доходить висновку, що вони є належними, допустимими та безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Доводи апелянта, з приводу того, що протокол не містять обов`язкових відомостей передбачених статтею 256 КУпАП - оскільки дані про свідків, які начебто були запрошенні для його огляду на стан сп`яніння, не внесені до протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідних графах для свідків, - у протоколі стоять прочерки, дані про свідків внесені в акт іншим почерком та іншим кольором чорнил, ніж в інші документи, складені працівниками поліції, є необґрунтованими, оскільки не є істотними або такими порушеннями, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне й обґрунтоване рішення, оскільки спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Доводи апелянта з приводу того, що на відеозаписі не має жодних відомостей про свідків, також є необґрунтованими.
Так, як вбачається, з матеріалів справи, в судовому засіданні переглянуто відеозапис, здійснений з боді камери поліцейських, який міститься на диску, що зберігається в матеріалах справи, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 на запитання патрульних поліцейських повідомляє останніх про те, що зранку приблизно о 06 – 07 годині він вживав алкогольний напій пиво. Далі на диску зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в Обласному клінічному наркодиспансері ЗОР за допомогою алкотестеру «Драгер», де лікар в його присутності проголошує результат проходження ОСОБА_1 – 2,4 проміле алкоголю в крові та демонструє результат обстеження йому і всім присутнім. 

Тойзміст, який міститься на диску з нагрудної камери поліцейського є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що його захисник заявляв клопотання про виклик до суду для їх допиту у судовому засідання так званих «свідків» огляду гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , дані про яких фіктивно внесені до акту огляду і яких не було на місці зупинки його автомобіля, проте, суд першої інстанції без жодного мотивування відмовив у задоволенні вказаного клопотання, є також необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_3 (а.с.6) та ОСОБА_2 (а.с. 7), згідно пояснень яких вбачається, що вони обидва були свідками того, що ОСОБА_1 був зупинений співробітниками поліції, був з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився на місці від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до чинного законодавства, виявив бажання проходити медогляд у медичному закладі у лікаря нарколога, ставити під сумнів покази цих свідків підстав не має, оскільки зазначені пояснення свідків повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими та сумнівів не викликають, у зв`язку з чим у суд першої інстанції не було потреби ставити їх під сумнів та перевіряти та у зв`язку з чим судом першої інстанції відмовлено в їх задоволенні зважаючи на їх необґрунтованість.

Не заслуговують уваги доводи апелянта про те, що свідок ОСОБА_2 є діючим працівником поліції, про що свідчить його декларація за 2019 рік, оскільки зі змісту пояснення свідка ОСОБА_2 на 10.02.2020 року вбачається, що на даний час він тимчасово не працює. 
Не може свідчити і про упередженість свідка ОСОБА_3 , те, що він раніше працював з ОСОБА_4 .

       Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, бо вони також не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КУпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні порушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.
Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду В.М. Білоконев
Дата документу  Справа № 332/431/20