ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5113/20 Справа № 211/5671/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 211/5671/17

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:
позивач - Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль",
відповідач -  ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу  позивача Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року, яке ухвалено  суддею Сарат Н.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 14 лютого 2020 року, -
       
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року Акціонерне товариство  «Криворізька теплоцентраль»(надалі – АТ «Криворізька теплоцентраль») звернулося до суду із позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.
Позовна заява мотивована тим, що ПАТ "Криворізька теплоцентраль" здійснює постачання централізованого опалення до будинку АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , отже отримує послуги, що надає позивач, та в силу ст.634 ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вважається таким, що уклав з підприємством позивача договір про надання послуг з централізованого опалення.
Як власник та користувач, відповідач має нести тягар по утриманню житла, оплачувати спожиті послуги щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, але своєчасно надані позивачем послуги не сплачує, у зв`язку з чим, станом на 23.05.2017 року, виникла заборгованість у розмірі 22 425,48 грн., на яку, відповідно до положень ст.625 ЦК України, ПАТ "Криворізька теплоцентраль" було нараховано інфляційні витрати за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.
30 липня 2015 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області   було видано судовий наказ у справі №211/3347/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальними послугами, який скасовано ухвалою цього ж суду від 30 липня 2015 року, тому позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_3 , за період з жовтня 2013 року по травень 2017 року в розмірі 22 425,48 грн., 3 % річних в розмірі 730,73 грн., інфляційних втрат у розмірі 4924,40 грн., а всього 28 080,61 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було враховано, що відповідачем не було дотримано процедури відключення від мереж централізованого теплопостачання, визначеної Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, тобто відключення є самовільним, що забороняється. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняє відповідача від цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим останній зобов`язаний оплачувати послуги, які надаються позивачем у встановленому Законом порядку. При цьому, позивач зауважує на тому, що судом взагалі не було надано оцінку тій обставині, що по червень 2014 року включно відповідач ОСОБА_1 частково здійснював оплату за надані послуги з централізованого теплопостачання.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», якою визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, та виходив з того, що у квартирі  АДРЕСА_2 встановлено автономне опалення та відповідач ОСОБА_1 не є споживачем послуг з централізованого теплопостачання, яке надається АТ «Криворізька теплоцентраль» до будинку  АДРЕСА_1 .
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 
2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає з огляду на наступне.  
Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі -  Порядок), визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг.
Порядком установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення, він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.
Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, з вчиненням у подальшому споживачем відповідних дій з дотриманням визначеної Порядком процедури.
Вказана позиція узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192цс15.
Крім того, наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4 внесено зміни до Порядку, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише у будинку в цілому.
Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України  від 06 листопада 2007 року № 169).
При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1  є власником квартири за адресою АДРЕСА_3 . 
Актом № 2 про відключення від центрального опалення від 01.03.2012 року, який виданий КПТМ "Криворіжтепломережа", засвідчено наявність пакету документів на відключення квартири відповідача від системи централізованого опалення від 20.12.2005 року. 
08 червня 2010 року ТОВ «КСБК» складено робочий проект 60/10.10 про електропостачання системи автономного (індивідуального) опалення квартири за адресою АДРЕСА_3 . (а.с. 40-64)
Згідно Акту від 02 листопада 2015 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1 ,  у квартирі відповідача за адресою АДРЕСА_3 , відсутні батарі централізованого опалення ( а.с. 38).
Таким чином, відключення квартири  АДРЕСА_2 від мереж централізованого опалення було вчинено самовільно з недотриманням порядку, встановленого законодавством.
При цьому, у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1706цс15 зроблено висновок, що «відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої  води при відмові споживачів від централізованого  теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла. Оскільки відповідач відключився від централізованого опалення з порушенням порядку передбаченим законодавством, тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання», у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку, що АТ «Криворізька теплоцентраль» здійснювало нарахування оплати наданих комунальних послуг на законних підставах і доводи апеляційної скарги позивача в цій частині є прийнятними.
Правильність нарахування суми боргу підтверджується особовим рахунком по квартирі   АДРЕСА_2 (а.с. 5), яким підтверджено розмір боргу та факт не внесення за вказаний період оплати за комунальні послуги. При цьому, правильність нарахування зазначених сум відповідачем ОСОБА_1 не спростована. 
Погоджується колегія суддів й з доводами позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» щодо наявності правових підстав для покладення на відповідача обов`язку з відшкодування інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період затримки виконання зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг.
Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Враховуючи наведене вище та ту обставину, що відповідач ОСОБА_1 у встановлені законом строки не вносив плату за надані позивачем житлово-комунальні послуги, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для про задоволення позовних вимог АТ «Криворізька теплоцентраль» про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних  за період прострочки виконання зобов`язань з 01 листопада 2013 року по 31 травня 2017 року.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до ч.2, ч.13 ст. 141 ЦПК України, з відповідача   ОСОБА_1  на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 4 000 грн., із яких 1 600,00 грн. – судовий збір сплачений за подання позовної заяви (а.с. 1) та 2 400,00 грн. – судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги..
Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" - задовольнити.
Рішення   Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 рокускасувати та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг з централізованого теплопостачання за період з жовтня 2013 року по травень 2017 року в розмірі 22 425,48 гривень, три відсотка річних в розмірі 730,73 гривень, інфляційні втрати у розмірі 4924,40 гривень, а всього 28 080 (двадцять вісім тисяч вісімдесят) гривень 61 (шістдесят одна) копійка.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" судові витрати по справі у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 (нуль) копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 13 травня 2020 року.

Головуючий: 

Судді: