ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1974/18  Номер провадження 22-ц/814/858/20	Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н. І.  Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.
Суддів: Бондаревської С.М., Чумак о.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 08 січня 2020 року
по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої енергії, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ПАТ «Полтаваобленерго» звернулося до місцевого суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 19.04.2018 року контролерами ПАТ «Полтаваобленерго» в квартирі, що АДРЕСА_1 виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, а саме відсутня пломба електропередавальної організації на клемній кришці електролічильника та ввідному автоматі. На вказаній клемній кришці та ввідному автоматі встановлена пломба, яка не відповідає тавру електропередавальної організації. 
З урахуванням наведеного прохали стягнути вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення зі споживача ОСОБА_1 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в сумі 14974,50 грн. на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК», вирішити питання судових витрат.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2019 року позов Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої енергії, задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення в сумі 14974,50 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» судовий збір у сумі 1762,00 грн. (а.ас.46-48).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 02 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2019 року у справі №553/1974/2018 за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, задоволено.
Заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерноготовариства «Полтаваобленерго`в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, скасовано.
Призначено підготовче судове засідання (а.с.55).

В подальшому, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 08 січня 2020 року позов Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення в сумі 14974,50 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» судовий збір у сумі 1762,00 грн. (а.с.131-137).

Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , який, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прохав його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вирішити питання судових витрат.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що так зване порушення виявлено не в самій квартирі АДРЕСА_2 , а на лічильнику, що розміщений на сходовій клітині 15 поверху цього будинку.
Вважає, що відсутність пломби електропередавальної організації на клемній кришці електролічильника та ввідному автоматі на сходовій клітині багатоповерхового будинку не є порушенням п.48 ПКЕЕ для населення та не є підставою для притягнення до відповідальності споживача. Вказане, на думку апелянта підтверджується висновком Верховного Суду у справі №369/2762/16-ц від 09.07.2018 року, де вказано, що ненадання енергопостачальником доказів втручання споживача у роботу приладу обліку, виключає покладення на останнього відповідальності за споживання не облікованої електричної енергії.
Окрім того, зауважує, що місцевий суд не взяв до уваги офіційне роз`яснення Національної комісії регулювання електроенергетики України у формі листа №05-33-11/22 від 03.01.2002 року, де, зокрема, вказано, що споживач не несе відповідальності за недоліки в роботі встановленого в щитовій на сходовій клітині, приладу обліку, пов`язані з його неналежним зберіганням.
Вказує, що в місцевому суді в судовому засіданні було оглянуто фотознімки виявлених пломб невідомого походження та лічильнику (пломба, яка не відповідає тавру електропередавальної організації), а не, як зазначено в рішенні, фотознімки самовільного підключення електропроводки до електромереж.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на законність та обґрунтованість рішення місцевого суду та прохав залишити його в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.
Зазначає, що факт порушення підтверджується належними доказами, та зафіксований Актом про порушення №00006902 від 19.04.2018 року, схемою підключення, фото та актом вилучення речових доказів, які досліджені місцевим судом та не спростовані апелянтом.
Вважає безпідставним посилання апелянта на лист Національної комісії регулювання електроенергетики України за №05-33-11/22 від 03.01.2002 року, оскільки це роз`яснення носить рекомендаційний характер та не враховує обставини даної справи.
Вважає, що місцевим судом було вірно встановлено та не спростовано відповідачем, що Акт про порушення 00006902 від 19.04.2018 року складено у відповідності до вимог ПКЕЕН, Методики та Договору.

Суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. 

З матеріалів справи вбачається, що 03.11.2016 року між Полтавською філією міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» та ОСОБА_1 укладено Договір №1231370618 про користування електричною енергією. Предметом даного Договору є постачання електричної енергії до квартири по АДРЕСА_1 (а.с.14-15).
Згідно п.2 даного Договору, приладом обліку та електричним обладнанням, яке встановлено у споживача, є встановлений ввідний комутаційний апарат типу ВА-32 на напругу 380, струм 32А, опломбований пломбою електропостачальника №ОС-23760630 в щиту обліку. Прилад обліку встановлений у споживача характеризується наступним чином: 3ф, тип приладу: ШК2301 АП2, заводський номер 7664607, кількість пломб та дата держповірки: 2 плоби, ІІІ-2016; покази приладу 000008, кількість пломб енергопостачальника 1, номер пломби енергопостачальника С-23772296, дата встановлення приладу 11.08.2016 року 

       В подальшому, 19.04.2018 року представниками Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» було проведено технічну перевірку в квартирі, що по АДРЕСА_1 , за результатами якої складено Акт про порушення № 00006902 від 19.04.2018 року (а.с.4-5). Даний акт підписаний трьома представниками ПАТ «Полтаваобленерго», споживачем та двома свідками.

Також, позивачем 19.04.2018 року складено Акт №3 про результати технічної перевірки стану і схеми підключення засобу обліку електричної енергії, збереження пломб на ньому та стану до облікової електропроводки споживача (фізичної особи) (а.с.8).

16.05.2018 року комісією з розгляду актів був розглянутий вказаний Акт №00006902 про порушення Правил та проведено розрахунок обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок виявлених порушень, здійснених відповідачем, та визначено розмір заподіяних збитків, який склав 14974,50 грн.
За результатами розгляду вказаного Акту було складено Протокол засідання комісії з розгляду Актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення Полтавської філії №31 від 16.05.2018 року та здійснено відповідний розрахунок суми заподіяних ОСОБА_1 позивачу збитків (а.с.9-10).

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив із того, що саме неправомірні дії відповідача ОСОБА_1 спричинили розкрадання електричної енергії підприємства позивача, відтак, саме відповідач зобов`язаний відшкодовувати збитки ПАТ «Полтаваобленерго» у визначеному розмірі.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного. 

На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

У відповідності до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно із частиною першою статті 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Частиною першою статті 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
(Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15). 

Так, матеріалами справи достовірно установлено та не заперечується сторонами по справі, що між Полтавською філією міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» та ОСОБА_1 наявні договірні правовідносини згідно Договору №1231370618 про користування електричною енергією від 03.11.2016 року (а.с.14-15).

Згідно ст.27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушенням в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Пунктом 1 ПКЕЕН передбачено, що ці Правила регулюють відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма побутовими споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
Пунктом 3 ПКЕЕН передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. 
Пунктом 35 ПКЕЕН передбачено, що енергопостачальник має право відключити побутового споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження засобу обліку та зриву пломби тощо.
Пунктом 42 ПКЕЕН передбачено, що побутовий споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження засобів обліку і пломб на них у разі розміщення засобу обліку в квартирі або на іншому об`єкті побутового споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку; надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показам засобу обліку; забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об`єкта для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки; …. .
Відповідно до п.48 ПКЕЕН (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку;  пошкодження засобу обліку;  розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки.

Пунктом 53 ПКЕЕН визначено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачемправил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору).Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.
Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил. У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: 1) відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; 2) розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методика). У разі виявлення фактів розкрадання електричної енергії електропостачальник має право відключити лише безоблікове приєднання до електричних мереж. Якщо неможливо усунути безоблікове приєднання під час оформлення акта, відключенню підлягає об`єкт споживача в цілому, про що зазначається в акті.У разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Статтею 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлена відповідальність учасників ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Зокрема, правопорушеннями на ринку електричної енергії є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Так, Актом № 00006902 порушення від 19.04.2018 року, складеним представниками Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго», встановлено, що під час проведення технічної перевірки в квартирі, що по АДРЕСА_1 , було виявлено порушення відповідачем, який є споживачем електроенергії, п.48 Правил користування електроенергію для населення, а сааме: відсутня пломба електропередавальної організації на клемній кришці ел. лічильника та ввідному автоматі. На клемній кришці та ввідному автоматі встановлена пломба, яка не відповідає тавру електропередавальної організації. Дане порушення під час контрольного огляду виявити можливо (а.с.4-5).
Вказаний акт підписано трьома працівниками підприємства позивача, відповідачем та двома свідками.
Після чого було складено акт про вилучення речових доказів від 19.04.2018 року та вилучено пломбу з невідомим тавром (а.с.6).
У подальшому, комісією з розгляду актів за фактом розгляду Акту 00006902 про порушення Правил, проведено розрахунок обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок виявлених порушень здійснених відповідачем, та було складено Протокол засідання комісії з розгляду Актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення Полтавської філії №31 від 16.05.2018 року та визначено розмір заподіяних збитків, який склав 14974,50 гривень, що підтверджується наданим розрахунком (а.с.9-10).

Відповідно до пп.3 п.42 ПКЕЕН побутовий споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження засобів обліку і пломб на них у разі розміщення засобу обліку в квартирі або на іншому об`єкті побутового споживача.

Окрім того, відповідно до положень Листа Національної комісії регулювання електроенергетики України №05-33-11/22 від 03.01.2002 року щодо надання роз`яснень, позивач як споживач не несе відповідальність за недоліки в роботі встановленого в щитовій на сходовій клітині приладу обліку, пов`язані з його належним зберіганням.

 
Так, матеріалами справи, зокрема, на підставі Акту про порушення № 00006902 від 19.04.2018 року (а.с.4), Схеми підключення приладу обліку споживача від 19.04.2018 року (а.с.5), Договору про користування електричною енергією №1231370618 від 03.11.2016 року (а.с.14-15), установлено, що прилад обліку електроенергії, яку отримував відповідач, знаходиться на сходовій клітині.

При цьому, сходова клітина не є об`єктом права власності ОСОБА_1 та, відповідно до роз`яснень, наданих у листі № 05-33-11/22 від 03.01.2002 року, відповідач не може нести відповідальність за недоліки в роботі, встановленого в щитовій на сходовій клітині, приладу обліку, пов`язані з його належним зберіганням.

Відповідно до положень ПКЕЕН для покладення на споживача відповідальності за споживання необлікованої енергії, яке стало можливим у зв`язку з втручанням в роботу приладу обліку, підлягає доведенню факт втручання у конструкцію лічильника саме споживачем.
(Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним в постанові від 09.07.2018 року, справа №369/2762/16-ц).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до ч.ч.5-6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно з нормою ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2). Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3).

Відтак, оскільки прилад обліку електроенергії - комутаційний апарат типу ВА-32 встановлений 11.08.2016 року знаходиться саме на сходовій клітині, що не є приватною власністю ОСОБА_1 , при цьому позивачем не доведено факту втручання у конструкцію лічильника (заміна пломб) саме споживачем, то у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за їх недоведеності.

Так, статтею 141 ЦПК України визначено механізм розподілу судових витрат між сторонами, частиною один якої встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 було сплачено 2643,00 грн. судового збору, який у зв`язку з відмовою в позові, підлягає стягненню з позивача на його користь.

За нормою ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Надання доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи має подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Окрім того, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно положень ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При цьому, з матеріалів даної справи вбачається, що стороною відповідача не надано суду, зокрема, договору на правову допомогу та платіжних документів про оплату таких послуг (квитанції).

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на правовому допомогу в сумі 19000,00 грн. за недоведеності факту їх понесення у відповідному розмірі.
       Доводи апеляційної скарги основному є слушними та такими, що заслуговують на увагу.

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , - задовольнити частково.
Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 08 січня 2020 року, - скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої енергії,- відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2643,00 грн. (дві тисячі шістсот сорок три гривні 00 коп.) грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ                                                Т.О. Кривчун

СУДДІ                                                        С.М. Бондаревська

О.В. Чумак