П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 400/2005/19	
                                                                                                                       
                                                                                                                               Головуючий в І інстанції: Малих О.В.
                                                                                   Дата та місце ухвалення рішення: 12.12.2019 р. м. Миколаїв
          
                  П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                                 судді-доповідача - Шеметенко Л.П.
                                                                   судді - Стас Л.В.
                                                                   судді - Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року по справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.06.2019 року № 00048281406, № 00048271406, № 00048291406 та № 00048261406. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм матеріального права.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Судом першої інстанції встановлено, що у період з 20.05.2019 року по 29.05.2019 року посадовими особами ГУ ДФС у Миколаївській області проведено фактичну перевірку щодо дотримання АТ «ОГС «Миколаївгаз» порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензії виробництва та обігу підакцизних товарів, за результатами якої складено акт від 30.05.2019 року № 0138/14/29/14/05410263.
Відповідно до висновків вказаного акта перевіркою встановлено порушення позивачем:               п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстрів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР; п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України; п. 2.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637, - перевіркою встановлено неоприбуткування готівкових коштів у касі підприємства у день їх одержання на підставі прибуткових касових ордерів на загальну суму 40326,95 грн.; п. 11 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року № 148, - перевіркою встановлено неоприбуткування готівкових коштів у касі підприємства на загальну суму 133,33 грн.
На підставі висновків акта перевірки ГУ ДФС у Миколаївській області 21.06.2019 року прийняті податкові повідомлення-рішення:
- № 00048261406, яким до АТ «ОГС «Миколаївгаз» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 510 грн.;
- № 00048271406, яким до АТ «ОГС «Миколаївгаз» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 666,65 грн.;
- № 00048281406, яким до АТ «ОГС «Миколаївгаз» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 201634,75 грн.;
- № 00048291406, яким до АТ «ОГС «Миколаївгаз» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1,00 грн.
Як вбачається з акта перевірки, що також відображено відповідачем в поданій апеляційній скарзі, застосовуючи до позивача на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 1 Указу Президента України                       від 12.06.1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» штрафні (фінансові) санкції у розмірі 201634,75 грн. оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням № 00048281406 від 21.06.2019 року контролюючий орган послався на те, що АТ «ОГС «Миколаївгаз» до перевірки були надані прибуткові касові ордери за липень - листопад 2016 року, січень, серпень, листопад 2017 року, перелік яких наведено у Таблиці 1, на загальну суму 40326,95 грн. підписані головним бухгалтером та не підписані касиром підприємства. 
У Таблиці 1 акта перевірки контролюючим органом наведені номери і дати прибуткових касових ордерів та сторінки касової книги, на яких відображено облік готівки за цими касовими ордерами, всього на 40326,95 грн.
Таким чином, відповідач вказує, що перевіркою встановлено неоприбуткування готівкових коштів у касі підприємства у день їх одержання на підставі прибуткових касових ордерів протягом періоду липень-листопад 2016 року, січень, серпень, листопад 2017 року на загальну суму 40326,95 грн., чим порушено вимоги п. 2.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 року.
Водночас, за правилами п. 2.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.
Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.
У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).
Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.
Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.
Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.
Таким чином, підставами для застосування штрафних санкцій згідно наведених вимог            абз. 3 ч. 1 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 є неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) у касах готівки.
При цьому, оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.
В свою чергу, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).
Як встановлено відповідачем в ході перевірки та підтверджено під час судового розгляду справи, АТ «ОГС «Миколаївгаз» протягом періоду липень-листопад 2016 року, січень, серпень, листопад 2017 року здійснено облік готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів у день надходження таких коштів.
Так, колегія суддів наголошує, що відповідачем у Таблиці 1 акта перевірки наведені номери і дати прибуткових касових ордерів та сторінки касової книги, на яких відображено облік готівки за цими касовими ордерами у день її надходження, всього на 40326,95 грн. (копії касових ордерів та сторінок касової книги наявні також і в матеріалах справи).
Також, відповідач не заперечує, що у перевіряємий період всі готівкові кошти у повній сумі їх надходження оприбутковані позивачем шляхом здійснення їх обліку у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО.
Будь-яких розбіжностей даних прибуткових касових ордерів, касової книги, фіскальних звітних чеків РРО, книги обліку розрахункових операцій відповідачем не встановлено.
Таким чином, враховуючи, що в ході перевірки відповідачем було встановлено, що всі готівкові кошти у повній сумі їх надходження оприбутковані АТ «ОГС «Миколаївгаз» у день надходження таких коштів, а саме обліковані у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів та обліковані у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО в повній сумі їх надходження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у спірних правовідносинах з боку АТ «ОГС «Миколаївгаз» складу податкового правопорушення абз. 3 ч. 1 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року               № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» та п. 2.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637                           від 15.12.2004 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), покладеного в основу прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення                            № 00048281406 від 21.06.2019 року, а відтак, про наявність підстав для визнання його протиправним та скасування.
Вирішуючи справу в частині вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 21.06.2019 року № 00048271406, № 00048291406, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР               від 06.07.1995 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.
Згідно п. 11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року № 148 (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі.
Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.
Оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО без ведення касової книги, є забезпечення зберігання щоденних фіскальних звітних чеків (щоденних Z-звітів) в електронній формі протягом строку, визначеного пунктом 44.3 статті 44 Податкового кодексу України і занесення інформації згідно з фіскальними звітними чеками до відповідних книг обліку (КОРО - у разі її використання).
Оприбуткуванням готівки в касах суб`єктів господарювання, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням КОРО без застосування РРО, є занесення даних розрахункових квитанцій до КОРО.
Оприбуткування та облік фізичними особами-підприємцями отриманих доходів здійснюється в книгах обліку доходів і витрат (або книгах обліку доходів) у порядку, визначеному Податковим кодексом України.
Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня; за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).
Також, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року                   № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.
Як вбачається з акта перевірки, що також відображено відповідачем в поданій апеляційній скарзі, застосовуючи до позивача штрафні (фінансові) санкції у розмірі 666,65 грн. податковим повідомленням - рішенням від 21.06.2019 року № 00048271406 та у розмірі 1 грн. податковим повідомленням - рішенням від 21.06.2019 року № 00048291406 контролюючий орган послався на те, що у зверненні покупця (споживача) до ГУ ДФС у Миколаївській області наявна наступна інформація: представником АТ «ОГС «Миколаївгаз», слюсарем з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду ОСОБА_1 , 29.03.2019 року покупцю (споживачу) надана послуга з підключення газового обладнання на суму 133,33 грн., що підтверджується актом на підключення газового обладнання від 29.03.2019 року № б/н з підписом ОСОБА_2 та печаткою АТ «ОГС «Миколаївгаз», квитанцією невстановленого зразка на суму 133,33 грн. з печаткою АТ «ОГС «Миколаївгаз».
Разом з тим, відповідач зазначив, що при наданні послуги з підключення газового обладнання 29.03.2019 року на суму 133,33 грн. представником АТ «ОГС «Миколаївгаз», слюсарем з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду ОСОБА_1 , розрахункова операція проведена без застосування РРО та без роздрукування відповідного розрахункового документу на повну суму проведеної операції, чим порушено вимоги п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року.
Також, відповідач вказав на те, що відповідно до наданих до перевірки сторінок касової книги, прибуткових касових ордерів, банківських виписок за 29.03.2019 року встановлено неоприбуткування 29.03.2019 року у касовій книзі підприємства готівкових коштів у сумі   133,33 грн., отриманих представником АТ «ОГС «Миколаївгаз», слюсарем з експлуатації та ремонту газового устаткування 4 розряду ОСОБА_1 при наданні послуги з підключення газового обладнання, чим порушено вимоги п. 11 р. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 року № 148.
Проте, в ході судового розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів, які би підтверджували проведення АТ «ОГС «Миколаївгаз» (його посадовими особами) розрахункових операцій в готівковій формі 29.03.2019 року на суму 133,33 грн. та надходження до каси підприємства 29.03.2019 року готівки на вказану суму.
Так само при проведенні перевірки та дослідженні первинно-бухгалтерських та розрахункових документів АТ «ОГС «Миколаївгаз» за перевіряємий період відповідачем не було встановлено наявності будь-яких даних щодо проведення АТ «ОГС «Миколаївгаз» (його посадовими особами) розрахункових операцій в готівковій формі 29.03.2019 року на суму   133,33 грн. та надходження до каси підприємства у цей день готівки на зазначену вище суму.
Водночас, колегія суддів наголошує, що при вирішенні спорів суди повинні враховувати, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відсутність жодних доказів щодо порушення АТ «ОГС «Миколаївгаз» п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року та п. 11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року № 148, при проведенні розрахункових операцій та оприбуткування готівки в касі 29.03.2019 року обумовлює безпідставність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 21.06.2019 року № 00048271406 та № 00048291406.
Поряд з цим, вирішуючи справу щодо правомірності податкових повідомлень-рішень               від 21.06.2019 року № 00048281406, № 00048271406 та № 00048291406 колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо втрати чинності 23.06.2019 року Указу Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95, на підставі якого до позивача застосовані штрафні санкції, що, на думку останнього, є окремою підставою для скасування цих ППР, оскільки у спірних правовідносинах до АТ «ОГС «Миколаївгаз» вже застосовані відповідні штрафні санкції у зв`язку із встановленими порушеннями на момент чинності вказаного Указу. Під час судового розгляду справи суд обов`язаний надати оцінку прийнятому відповідачем рішенню з урахуванням норм чинного законодавства на момент виникнення спірних правовідносин. Враховуючи, що рішення про накладення на позивача штрафних санкцій вже прийняті, відповідно, подальша втрата чинності Указу Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95 не є підставою для скасування цих рішень в судовому порядку.
Що стосується податкового повідомлення - рішення від 21.06.2019 року № 00048261406, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції на підставі п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України у розмірі 510 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 44 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.
Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених                   пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до  статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
У разі ліквідації платника податків документи, визначені пунктом 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу), що передували даті ліквідації платника податків, в установленому законодавством порядку передаються до архіву.
Якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов`язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.
У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в  пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.
Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.
У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.
У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
У разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).
Протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.
У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.
У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.
Відокремлені підрозділи, які визначені платником окремого податку, повинні вести облік з такого податку за правилами, встановленими цим Кодексом.
Згідно п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.
Станом на 29.05.2019 року (останній день перевірки) позивачем до перевірки не надано книгу обліку розрахункових операцій № 2808000037р/5, яка зареєстрована 07.06.2016 року на резервний РРО MINI-500.02МЕ, заводський номер ПБ57705280 , фіскальний номер 2808000037 .
Факт не надання вказаної КОРО під час перевірки позивачем не заперечується, що, як вірно зазначено відповідачем за правилами п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України свідчить, що така книга обліку розрахункових операцій відсутня у АТ «ОГС «Миколаївгаз».
Більш того, колегія суддів наголошує, що позивач не заперечує, що ним не забезпечено зберігання вказаної книгу обліку розрахункових операцій.
Посилання позивача та суду першої інстанції на те, що резервний касовий апарат на підприємстві не використовується, тобто, книга обліку розрахункових операцій зареєстрована на цей апарат не підпадає під поняття документу, що підтверджує показники, відображені позивачем у податковій звітності, а тому, підстави для застосування штрафних санкцій за не надання вказаної КОРО відсутні, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки оскаржуваним ППР до позивача застосовані штрафні санкції за сам факт не надання до перевірки оригіналу КОРО, що не заперечує позивач та підтверджує не забезпечення зберігання цієї книги, що є самостійним складом податкового правопорушення за п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України.
Так само колегія суддів вважає безпідставними посилання суду першої інстанції в обґрунтування протиправності оскаржуваного податкового повідомлення - рішення на те, що позивачем надані пояснення податковому органу під час перевірки, в яких позивач вказав на те, що КОРО не може дати з огляду на те, що така книга відсутня (втрачена), оскільки вказані пояснення позивача жодним чином не звільняють його від відповідальності у вигляді накладення штрафних санкцій за п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України. Крім того, позивачем не дотримано вимог ст. 44 Податкового кодексу України щодо повідомлення в п`ятиденний строк податкового органу про втрату, зокрема, документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також жодним чином не пояснено підстав для не відновлення цих документів. 
За таких обставин, колегія вважає, що відповідачем цілком правомірно застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 510 грн. на підставі п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України податковим повідомленням - рішенням від 21.06.2019 року № 00048261406, підстави для його скасування відсутні. 
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, судове рішення скасуванню із прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову.
Також, підлягають розподілу здійснені позивачем судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області - задовольнити. 
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково. 
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 21.06.2019 року № 00048271406, № 00048281406, № 00048291406.
Стягнути з Головного управління ДФС у Миколаївській області (код ЄДРПОУ 39394277) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (код ЄДРПОУ 05410263) судовий збір у сумі 3034 (три тисячі тридцять чотири) гривні 58 коп. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 23.04.2020 р.

        Суддя-доповідач:                                                                      Л.П. Шеметенко

         Суддя:                                                                                        Л.В. Стас  

         Суддя:                                                                                        І.О. Турецька