УХВАЛА
Київ

28 квітня 2020 року 
справа №280/3149/19
адміністративне провадження №К/9901/11464/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р. Ф.,
суддів - Бившевої Л. І., Хохуляка В. В.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.03.2020
у справі №280/3149/19 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання"    
до Головного управління ДФС у Запорізькій області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.03.2020 у справі №280/3149/19, предметом спору у якій є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.04.2019 №0042905006, яким до Товариства застосовано штраф у загальному розмірі 600396,39 грн (штраф в розмірі 20% за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних визначених статтею 201 та згідно зістаттею 120-1 Податкового кодексу Україниза затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 3001982,07 грн).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.11.2019, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.03.2020, в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суди попередніх інстанцій, аналізуючи статті 120-1, 201 Податкового кодексу України, дійшли висновку, що застосування штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних виключається у разі коли податкова накладна не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Враховуючи, що спірні податкові накладні виписані на постачання товару неплатникам податку, а не на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування та/або які оподатковуються за нульовою ставкою, то підстав для виключення застосування штрафу, передбачених пункту 120-1.1    статті 120-1 Податкового кодексу України, немає.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.03.2020 у справі №280/3149/19 та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства  України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Суд звертає увагу на те, що в постановах Верховного Суду неодноразово викладалися висновки у справах з подібними правовідносинами, зокрема у справах №816/1488/17, №    807/68/18, № 808/3250/17 у яких зазначено наступне.

Норма пункту  120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України  встановлює юридичну відповідальність за порушення платником податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної. При цьому законодавець окреслює ряд виключень, а саме окреслює коло різновидів податкових накладних, за несвоєчасну реєстрацію яких, платник податків не підлягатиме юридичній відповідальності у порядку цієї норми.

Так, диспозиція пункту  120-1.1 статті  120 Податкового кодексу України  передбачає, що штраф не застосовується за порушення граничних строків для реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

При цьому, для звільнення від відповідальності необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Аналізуючи рішення суду першої інстанції, Суд дійшов до висновку, що суд розглянув спір  у справі №280/3149/19 відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.03.2020 у справі №280/3149/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Р. Ф. Ханова

Судді                                                                                                    Л. І. Бившева

                                                                                                        В. В. Хохуляк