Справа № 127/31708/19
Провадження № 22-з/801/44/20
Категорія: 77
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач:Сало Т. Б.

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року	Справа № 127/31708/19	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Якименко М.М., Ковальчука О.В., секретар Куленко О.В., розглянувши заяву  ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги №5», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: головний лікар Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги №5» Роман Наталія Іванівна, тимчасово виконуюча обов`язки директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги №5» Познякова Алла Арнольдівна, про скасування наказу про звільнення, про поновлення на роботі та про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,
встановив:
Постановою Вінницького апеляційного суду від 19 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 березня 2020 року скасовано, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.
Скасовано наказ головного лікаря Центру первинної медико-санітарної допомоги №5 Роман Н . І. від 15 березня 2017 року № 36-к про звільнення ОСОБА_1 з посади сестри медичної АЗПСМ №7 у зв`язку зі вступом на контрактну службу у Збройних Силах України на підставі п.3 ст.36 КЗпП України.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді сестри медичної АЗПСП №7 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» з 16 березня 2017 року.
Стягнуто з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» на користь ОСОБА_1 30 923 гривні 20 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше як за один рік, з 15 серпня 2017 року по 15 серпня 2018 року.
Стягнуто з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» на користь держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1 536 гривень 80 копійок та за подання апеляційної скарги в розмірі 2 305 гривень 20 копійок. 
21 травня 2020 року до Вінницького апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Якименко О.О. надійшла заява, в якій він просить ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким стягнути з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 8 000 грн.
Заява мотивована тим, що 19.05.2020 Вінницьким апеляційним судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови, якою скановано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Проте, апеляційним судом не вирішено питання про відшкодування витрат на правничу допомогу. До ухвалення рішення судом першої інстанції представником позивача 11.03.2020 заявлено клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Крім того, при апеляційному розгляді справи позивач поніс додатково витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, відповідно до якої неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів прийшла до висновку про розгляд заяви у відсутність належно повідомлених учасників справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У ст. 133 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути наданні договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Представником позивача у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів в суді першої інстанції подано заяву, в якій він просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції представником позивача надано квитанцію б/н від 10.03.2020 та довідку від 11.03.2020 (а.с.80,81).
Згідно з довідкою від 11.03.2020, при наданні правової допомоги ОСОБА_1 по справі №127/31708/19 адвокатом Якименко О.О. затрачено дев`ять годин, оплата за надання правової допомоги становить 5 000 грн. 
Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 прийшла до висновку, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Схожий висновок щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги зроблений у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, зокрема, у вказаній постанові зазначено, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги, з якого можливо було б встановити узгоджений між ОСОБА_1 та її представником механізм розрахунку гонорару. 
Відтак, виявляється неможливим встановити будь-які умови договору, зокрема, щодо порядку визначення вартості та оплати наданих послуг за ведення відповідної судової справи (почасова оплата, фіксована сума тощо), а також встановлений договором обсяг повноважень адвоката у справі, у якій надається правнича допомога, порядок прийняття-передачі наданих послуг тощо.
Апеляційний суд звертає увагу на невідповідність дійсності інформації, викладеній у довідці від 11.03.2020, яка була надана на наступний день після сплати гонорару, у якій зазначено, що адвокатом на участь в суді першої інстанції затрачено 4 години, однак, вказані відомості не підтверджуються протоколами судових засідань, відповідно до яких загальна сукупність часу судових засідань, у яких приймав участь адвокат Якименко О.О. становить лише 1 год. 10 хв.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для стягнення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції не має.
Що стосується витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн, понесених в суді апеляційної інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Після прийняття Вінницьким апеляційний судом 19 травня 2020 року постанови, а саме 21 травня 2020 року представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі в частині вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу, зокрема, в суді апеляційної інстанції.
Однак, колегія суддів звертає увагу, що надані представником позивача докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, подані з пропуском визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку, так як до закінчення судових дебатів у справі сторона позивача не зазначила, що має намір подати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Аналогічна позиція щодо своєчасності подання доказів понесених витрат на правничу допомогу висловлена Великою Палатою Верховного Суду в додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що в частині вирішення питання про стягнення витрат у розмірі 3000 грн заяву позивачки необхідно залишити без розгляду.
Враховуючи зазначене, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для ухвалення додаткової постанови про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 137, 141, 270, 382, 384 ЦПК України, суд,
постановив:
Заяву  ОСОБА_1 в частині стягнення витрат на правничу допомогу адвоката за представництво в суді першої інстанції в розмірі 5 000 (п`ять тисяч гривень) залишити без задоволення.
Заяву  ОСОБА_1 в частині стягнення витрат на правничу допомогу адвоката за представництво в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 000 (три тисячі гривень) залишити без розгляду.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко