ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/391/20 Справа № 199/109/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 квітня 2020 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
       Постановою суду ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
       При обставинах встановлених місцевим судом, 21.12.2019 року о 01 год. 20 хв. в м.Дніпро по вул. Усенко, 21, водій ОСОБА_1 керувала авто Mitsubishi Lancer н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер, згідно чеку тест № 978 від 21.12.2019 року, результат 1,68% проміле алкоголю, чим порушила вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Свої вимоги апелянт мотивує тим, що рішення суду незаконне та необґрунтоване, винесене з порушенням норм процесуального права, а викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи. 
       Зазначає, що справу було розглянуто за її відсутності, що на її думку є незаконно і тягне за собою обов`язкове скасування постанови з прийняттям нової, якою закрити провадження по справі.
       Вказує на те, що спочатку справу було передано до Амур — Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська і вона звернулася із заявою про ознайомлення з матеріалами справи. Але коли вона прибула до суду, помічник судді повідомив їй, що справу передано за підсудністю до іншого суду.
       Зазначає, що коли вона звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та отриманням копії відеозапису, вона дізналася, що її справу було розглянуто та винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності.
       Вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, займаючись збором доказів у справі.
       Також вважає, що постанова містить неправдиві відомості, які спростовуються матеріалами справи.
       Вказує на те, що не керувала транспортним засобом, а просто перебувала за кермом автомобіля, коли він сам почав рухатися.
       Крім цього, пояснює, що до проходження стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру драгер залучався лише один свідок.

Позиція учасників апеляційного перегляду.
       В апеляційному суді ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просила постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2020 року скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
       
Мотиви апеляційного суду.
       Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
       Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.
       У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.
       Так, вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, які місцевий суд безпосередньо дослідив під час розгляду справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №136200 від 21.12.2019 року;
 
- відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції;
 
- чеком Драгеру тест № 978 від 21.12.2019 року, результат тесту 1,68% проміле алкоголю, у зв`язку з чим гр. ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджує обставини, які викладені в протоколі серії ОБ № 136200 від 21.12.2019 року;
 
- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
 
       Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу за її відсутності, а тому постанова Індустріального районного суду від 27 лютого 2020 року підлягає скасуванню, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що до канцелярії Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 25.02.2020 року від  ОСОБА_1 за два дні до розгляду справи про адміністративне правопорушення надійшли заяви про відкладення розгляду справи та видачу в електронному вигляді відео доказу, а також надати можливість ознайомитися з матеріалами адміністративної справи. Разом з тим, до Амур — Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська нею вже подавались аналогічні заяви, але ОСОБА_1 не з`являлась до суду та не знайомилась з матеріалами справи.
       Також не можуть бути прийняті до уваги і доводи апелянта стосовно того, що при проходженні тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер був залучений лише один свідок, оскільки вони спростовуються матеріалами справи з яких вбачається наявність пояснення двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
       Стосовно доводів ОСОБА_1 про розбіжності в підписі свідка в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №136200 від 21.12.2019 року то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки даний факт не підтверджується належними та допустимими доказами.
       Доводи апелянта про те, що вона не перебувала за кермом автомобіля, а лише сіла в нього для того, щоб його зупинити, оскільки автомобіль почав некерований рух є неспроможними.
       Так, диспозиція ст. 130 КУпАП передбачає саме керування транспортними засобами, тому доводи апелянта не спростовують перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час руху транспортного засобу. 
       Отже винність ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні поза всяким сумнівом знайшла своє підтвердження зібраними доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи, а відтак у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому слід зазначити, що згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зазначене свідчить про те, що суд повинен оцінити всі докази наявні в матеріалах провадження у своїй сукупності та прийти до висновку про винність я чи невинність особи в інкримінованому йому правопорушенні.
       Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Адміністративне стягнення суд першої інстанції наклав з дотриманням вимог ч.2 ст. 36 КУпАП.
       Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
       Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:
       
       Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
       Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2020 року — залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                          Г.П. Слоквенко