УХВАЛА

29 травня 2020 року 
Київ
справа №1340/5688/18
адміністративне провадження №К/9901/8522/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів Жука А.В., Мартинюк Н.М.,
перевіривши касаційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року 
у справі №1340/5688/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Галицької митниці Держмитслужби (правонаступник Львівської митниці ДФС, далі  відповідач) в якому, з врахуванням змінених позовних вимог, просить визнати протиправними дії відповідача із здійснення дисциплінарного провадження щодо позивача, ініційованого за резолюцією керівника митниці на листі управління СБУ у Львівській області від 15 лютого 2018 року № 14/4-350 та відсторонення його від виконання посадових обов`язків поза строком притягнення до дисциплінарної відповідальності, встановленим частини 3  статті 65 Закону України «Про державну службу»; визнати протиправними дії керівника Львівської митниці ДФС щодо ініціювання щодо позивача за одним і тим же фактом, а саме: інформацією, наведеною у листі управління СБУ у Львівській області від 15 лютого 2018 року № 14/4-350 другого дисциплінарного провадження 25 квітня 2018 року; визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 24-дс від 12 лютого 2019 року «Про закриття дисциплінарного провадження» в частині визнання позивача винним у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків; зобов`язати відповідача внести зміни до наказу № 24-дс від 12 лютого 2019 року «Про закриття дисциплінарного провадження» в частині встановлення вини позивача, а саме зазначивши про відсутність в його діях порушень чинного законодавства України.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду  від 31 жовтня 2019 року позов задоволено повністю.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року рішення суду першої інстанції змінено, виключено з резолютивної частини рішення абзац четвертий.
У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 31 жовтня 2019 року залишено без змін.
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій Галицька митниця Держмитслужби звернулася до Верховного Суду із указаною касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 330 КАС України та надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до Суду:
-          документа про сплату судового збору в розмірі 4228 грн 80 коп.; 
-          виправленої касаційної скарги та її копій, відповідно до кількості учасників у справі, із зазначенням підстав касаційного оскарження, відповідно до положень частини четвертої статті 328 та пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення скаржником отримано належним чином завірену копію указаної ухвали 14 квітня 2020 року.
12 травня 2020 року від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху надійшла заява про усунення недоліків шляхом, визначеним зазначеною ухвалою Верховного Суду.
До указаної заяви долучено платіжне доручення №933 від 05 травня 2020 року про сплату судового збору у розмірі 4228 грн 80 коп. та виправлена касаційна скарга.
Перевіривши заяву Галицької митниці Держмитслужби про усунення недоліків касаційної скарги Суд зазначає таке.
Як уже зазначалось Судом в ухвалі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Усупереч указаним нормам та вимогам ухвали Верховного Суду від 09 квітня 2020 року виправлена касаційна скарга не містить посилань на частину четверту статті 328 КАС України, а отже у ній не зазначено передбачених КАС України підстав для касаційного оскарження.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Крім того, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно , а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
За наведених обставин, є всі підстави вважати, що станом на момент постановлення цієї ухвали, скаржником виявлені недоліки касаційної скарги в частині зазначення підстав подання касаційної скарги не усунуто. 
За наслідками не виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху, відповідно до частини другої статті 332 КАС України передбачено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Виходячи з положень зазначеної вище норми та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України суддя повертає касаційну скаргу заявникові, якщо він не усунув недоліки скарги, яка залишена без руху.
Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 332 КАС України Суд, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі №1340/5688/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. 
Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко
А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Судді Верховного Суду