ПОСТАНОВА
Іменем України

27 травня 2020 року 
Київ
справа №804/5424/17
адміністративне провадження №К/9901/50720/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Кашпур О.В.,  Уханенка С.А., 
розглянувши у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 804/5424/17
за позовом  ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2018 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого Сафронової С.В., суддів: Мельника В.В. Чепурнова Д.В.,

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору
1. У серпні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Служби безпеки України (далі - відповідач-1, СБУ) та Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області (далі - відповідач-2, Управління СБУ у Дніпропетровській області), в якому після уточнення питання стосовно відповідача по справі, просив: 
1.1 визнати протиправними дії щодо ненадання публічної інформації за запитом та зобов`язати СБУ надати йому протягом 5 днів з дня набрання чинності постановою суду відкриту публічну інформацію, а саме: копії декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2011-2016 роки чотирьох заступників начальника Управління СБУ у Дніпропетровській області та колишніх начальників Управління СБУ в Дніпропетровській області, які обіймали посаду з 01 січня 2011 року по 01 січня 2017 року, окрім відомостей, зазначених в абзаці другому частини другої статті 12 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції", а саме: щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, а також реєстрації місця проживання, дати народження декларанта, місцезнаходження об`єктів, які наводяться в декларації про доходи, майно, витрати та зобов`язання фінансового характеру. 
2. На обґрунтування позову позивач зазначив, про протиправну відмову відповідача у наданні публічної інформації. Позивач вказує на те, що запитувані дані не є інформацією з обмеженим доступом та тим більше персональними даними, а отже надана відмова порушує гарантоване Конституцією України право особи на доступ до публічної інформації.
3. Представник СБУ проти позову заперечував та вказував на те, що надання публічної інформації про імена заступників начальника СБУ Дніпропетровської області та їх майнових деклараціях є неможливими відповідно до чинного законодавства, оскільки інформація про особу не може бути поширена без її згоди, а інформація про особовий склад СБУ, який займається оперативно-розшуковою, розвідувальною або контррозвідувальною діяльністю, відноситься до державної таємниці.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
4. 30 червня 2017 року ОСОБА_1 надіслав до Управління СБУ у Дніпропетровській області запит про доступ до публічної інформації (№ 001-ВІ-нж від 30 червня 2017  року). В якому повідомив, що громадська організація «Інститут розвитку регіональної преси», ЗМІ і журналісти реалізують проект з підвищення прозорості та протидії корупції в Україні. У зв`язку з цим позивач просив Управління СБУ у Дніпропетровській області надати електронною поштою копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 і 2016 роки начальника Управління та усіх його чотирьох заступників.
5. 05 липня 2017 року позивач отримав по електронній пошті на свій запит лист-відповідь Управління СБУ в Дніпропетровській області № 55/14-2877, від 04 липня 2017 року, в якому, зокрема, повідомлялося про таке: «Повідомляємо, що відповідно до вимог пункту 3 статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", ваш запит направлений належному розпоряднику на адресу Управління режиму, документального забезпечення і контролю Служби безпеки України».
6. 14 липня 2017 року ОСОБА_1 отримано відповідь від СБУ №10/3/В-17-п/1-23. В листі зазначено, що на сьогоднішній день посада начальника Управління СБУ в Дніпропетровській області вакантна. Щодо суті запиту, відповідачем відмолено у наданні інформації з огляду на те, що поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 14 Закону України «Про захист персональних даних», пункт 3 описової частини щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України).
7. Крім того, згідно з частиною шостою статті 28 Закону України «Про Службу безпеки України» не допускається розголошення факту належності співробітників Служби безпеки України до її оперативних підрозділів. Відповідно до пункту 5.23 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у Службі безпеки України (затверджений наказом Центрального управління Служби безпеки України від 21 серпня 2012 року № 400), відомості щодо проходження співробітником СБ України служби (роботи, навчання) в СБУ (якщо ці відомості не становлять державної таємниці, але їх оприлюднення може завдати шкоди інтересам СБ України) віднесені до службової інформації в системі СБУ.
8. В установленому Законом України «Про державну таємницю» порядку, відповідно до статті 4 цього Закону та Зводу відомостей, що становлять державну таємницю (затверджений наказом СБУ від 12 серпня 2005 року № 440, зареєстрований в Мін`юсті України 17 серпня 2005 року за № 902/11182, далі - ЗВДТ), можуть бути обмежені в доступі відомості про причетність СБУ до здійснення оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, розголошення яких може завдати шкоду цій діяльності або життю чи здоров`ю цих працівників (персоналу), їх близьких родичів у зв`язку з виконання цими працівниками (персоналом) завдань цієї діяльності (ст. 4.1.1 ЗВДТ), а також відомості про персональні переліки, посади, належність до підрозділів за окремими показниками щодо СБУ (ст. 4.1.3 ЗВДТ).

ІІІ. Рішення судів у цій справі та мотиви їхнього ухвалення 
9. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від  09  жовтня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Служби безпеки України задоволено:
9.1 визнано протиправними дії СБУ щодо ненадання публічної інформації за запитом ОСОБА_1 ;
9.2 зобов`язано СБУ надати ОСОБА_1 відкриту публічну інформацію, а саме: копії декларації про майно, доходи витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2011-2016 роки чотирьох заступників начальника Управління СБУ у Дніпропетровській області та колишніх начальників Управління СБУ в Дніпропетровській області, які обіймали посаду з 01 січня 2011 року по 01 січня 2017 року, крім відомостей, зазначених в абзаці другому частини другої статті 12 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції", а саме: щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта, реєстрації місця проживання, дати народження декларанта, місцезнаходження об`єктів, які наводяться в декларації про доходи, майно, витрати та зобов`язання фінансового характеру, а також стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в розмірі 640 гривень сплаченого судового збору. 
10. Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем порушено гарантоване статтею 34 Конституції України і Законом України "Про доступ до публічної інформації" право ОСОБА_1 на отримання запитуваної ним публічної інформації, що становись суспільний інтерес. Запитувані відомості є публічною інформацією, надання якої за запитом є обов`язковим відповідно до вимог статті 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Оскільки такі відомості у відповідача наявні у формі декларації суб`єкта декларування, суд вважає, що надання позивачу копій декларацій, за винятком відомостей, що не підлягають оприлюдненню, є належною формою забезпечення запиту про надання публічної інформації.
11. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від  16  січня 2018 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від  09  жовтня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до СБУ про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. 
12. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необгрунтованність задоволених судом першої інстанції у цій справі вимог позивача стосовно протиправності дій відповідача, оскільки інформація, яка відповідає статті 4.1.3 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю і міститься у деклараціях особового складу Служби безпеки України - є таємною інформацією, а розпорядник запитуваної позивачем інформації у даному випадку діяв не лише відповідно до вимог Закону України "Про державну таємницю", а й на підставі вимог самого Зводу відомостей, що становлять державну таємницю.

ІV Касаційне оскарження
13. Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яку зареєстровано у суді 14 травня 2018  року.
14. У касаційній скарзі позивач зазначає, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення із неправильним застосуванням норми матеріального права. Так, позивач наголошує на тому, що суд апеляційної інстанції  помилково послався на пункт 5.23 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у СБУ, затвердженого наказом Центрального управління СБУ від 21 серпня 2012 року №  400, оскільки в декларації міститься інформація не про проходження служби, а тільки займана посада на останній день звітного періоду за який подається декларація, при цьому відомості про призначення особи на посаду є відкритими.
14.1. Також заявник касаційної скарги вважає помилковим посилання суду апеляційної інстанції на приписи статті 521 Закону України "Про запобігання корупції", оскільки позивач звертався за отримання декларацій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2011-2016 роки, коли цей закон не був чинний.
14.2. За таких обставин заявник касаційної скарги просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.
15. 16 травня 2018 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів: головуючого судді Білоуса О.В., суддів Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г. відкрито касаційне провадження. Витребувано справу №  804/5424/17 із Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
16. 30 травня 2018 року справа № 804/5424/17 надійшла до Верховного Суду.
Також 04 червня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив СБУ на касаційну скаргу позивача в якому представник СБУ спростовує її доводи та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.
17. 06 червня 2019 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від  05 червня 2019 року № 636/0/78-19 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.
18. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючого суддю - Шевцову Н.В., суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.

V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
19.  Конституція України
19.1. Частина 2 статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
19.2. Стаття 34. Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.
19.2.1 Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
19.2.2. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
20. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод  від 04 листопада 1950 року
20.1. Стаття 10. Кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.
20.1.1. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.
21.  Кодекс адміністративного судочинства України  
22.  08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".
23. За правилом пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
24. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.
25. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
25.1. Частина 3 статті 2 (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року). У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
26.  Закон України «Про державну таємницю» від 21 січня 1994 року № 3855-XII (в редакції від 09 серпня 2015 року)
26.1. Стаття 1. Державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.
26.2. Абзац другий пункту 4 частини першої статті 8. До державної таємниці у порядку, встановленому цим Законом, відноситься інформація: у сфері державної безпеки та охорони правопорядку: про особовий склад органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність або розвідувальну чи контр розвідувальну.
26.3. Частина друга статті 8. Конкретні відомості можуть бути віднесені до державної таємниці за ступенями секретності "особливої важливості", "цілком таємно" та "таємно" лише за умови, що вони належать до категорій, зазначених у частині першій цієї статті, і їх розголошення завдаватиме шкоди інтересам національної безпеки України та з дотриманням вимог статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації".
26.4. Частина перша статті 10. Віднесення інформації до державної таємниці здійснюється мотивованим рішенням державного експерта з питань таємниць за його власною ініціативою, за зверненням керівників відповідних державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій чи громадян.  
26.5. Частина третя статті 10 .Інформація вважається державною таємницею з часу опублікування Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, до якого включена ця інформація, чи зміни до нього у порядку, встановленому цим Законом.  
27. Звід відомостей, що становлять державну таємницю, затверджений наказом Служби безпеки України від 12 серпня 2005 року № 440 
27.1. Стаття 4.1.3 ЗВДТ. Відомості про персональні переліки, посади, належність до підрозділів, домашні адреси особового складу (персоналу) Служби безпеки України. Рішення про необхідність засекречування конкретної інформації приймає державний експерт з питань таємниць.
28.  Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №  2939-VI (в редакції від 01 травня 2015 року)
28.1. Стаття 5. Доступ до інформації забезпечується шляхом:  
1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;
2) надання інформації за запитами на інформацію.
28.2. Частина перша статті 6. Інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.
28.3. Частина друга статті 6. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
28.4. Частина третя статті 6. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше.
28.5. Частина четверта статті 6. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.
28.6. Частина п`ята статті 6. Не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.
28.7. Частина шоста статті 6. Не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до  Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої  статті 47 вказаного Закону.
28.8. Частина сьома статті 6. Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
28.9. Стаття 8. Таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.
Порядок доступу до таємної інформації регулюється цим Законом та спеціальними законами.
28.10. Частина четверта статті 13. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
29.  Закон України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII
30.  Стаття 52-1. Стосовно осіб, зазначених у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої  статті 3 цього Закону, які належать до кадрового складу розвідувальних органів України та/або займають посади, перебування на яких становить державну таємницю, зокрема, у військових формуваннях та державних органах, що здійснюють оперативно-розшукову, контрозвідувальну, розвідувальну діяльність, а також осіб, які претендують на зайняття таких посад, заходи, передбачені розділом VII цього Закону, організовуються і здійснюються у спосіб, що унеможливлює розкриття їх належності до зазначених органів (формувань), у порядку, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції за погодженням із зазначеними органами (формуваннями).

VІ Позиція Верховного Суду 
31. Переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.
32. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необгрунтованність задоволених судом першої інстанції вимог позивача стосовно протиправності дій відповідача, оскільки інформація, яка відповідає статті 4.1.3 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю і міститься у деклараціях особового складу Служби безпеки України - є таємною інформацією, а розпорядник запитуваної позивачем інформації у даному випадку діяв не лише відповідно до вимог Закону України "Про державну таємницю", а й на підставі вимог самого Зводу відомостей, що становлять державну таємницю.
33. Верховний Суд вважає такий висновок суду апеляційної інстанції передчасним з огляду на наступне.
34. Законом України «Про державну таємницю» визначено, що до державної таємниці можуть бути віднесені відомості про особовий склад органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність або розвідувальну чи контррозвідувальну. Для конкретизації цього положення Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, передбачає, що державну таємницю становлять відомості про персональні переліки, посади, належність до підрозділів, домашні адреси особового складу (персоналу) Служби безпеки України. При цьому, вказується, що конкретна інформація засекречується на підставі рішення державного експерта з питань таємниць. 
35. Частиною другою статті 8 Закону України «Про державну таємницю» конкретні відомості можуть бути віднесені до державної таємниці не тільки якщо вони належать до категорій, зазначених у частині першій цієї статті, і їх розголошення завдаватиме шкоди інтересам національної безпеки України, але й також з дотриманням вимог статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
36. Аналіз вказаних положень Закону України «Про доступ до публічної інформації» свідчить, що віднесення інформації до державної таємниці можливе при дотриманні сукупності вимог, передбачених частиною другою статті 6 вказаного Закону. 
36.1. Крім того, віднесення інформації до державної таємниці здійснюється мотивованим рішенням державного експерта з питань таємниць за його власною ініціативою, за зверненням керівників відповідних державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій чи громадян.  
37. Отже, СБУ приймаючи рішення про відмову в наданні публічної інформації (лист від 14 липня 2017 року №10/3/В-17-п/1-23), а саме: копій декларації про майно, доходи витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2011-2016 роки чотирьох заступників начальника Управління СБУ у Дніпропетровській області та колишніх начальників Управління СБУ в Дніпропетровській області, які обіймали посаду з 01 січня 2011 року по 01 січня 2017 року, та віднесення відповідачем-1 у вказаних документах до державної таємниці конкретних відомостей повинно перевірити відповідність обмеження доступу трьом критеріям (вимогам) тесту, передбаченого частиною другою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Тобто, в листі СБУ від 14 липня 2017 року №10/3/В-17-п/1-23 має бути вказано, в яких інтересах обмежується інформація, в чому полягає істотність шкоди інтересам, що захищаються шляхом обмеження доступ до інформації, а також аргументи, які доводять, що суспільний інтерес в доступності конкретної інформації не переважає шкоду, яка може бути надана захищеному інтересу. 
38. Крім того, положення інших частин вказаної статті Закону також встановлюють гарантії дотримання принципу пропорційності. Так, частина третя статті 6 Закону передбачає заборону обмежувати доступ до інформації, яка вже була правомірно оприлюднена, частина сьома встановлює, що доступ обмежується до інформації, а не до документу. Останнє означає, що перед засекречуванням інформації в документі, кожний вид інформації, що в ньому міститься, аналізується на предмет дотримання трискладового тесту та інших гарантій статті 6 Закону.
39. Такими ж є й вимоги частини першої статті 15 Закону України «Про державну таємницю», відповідно до якої засекречування документів здійснюється лише в частині відомостей, що становлять державну таємницю. У разі подання запиту на документ, частина якого засекречена, доступ до такого документа забезпечується в частині, що не засекречена.
40. Вбачається, що дотримання гарантій статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», включно з трискладовим тестом забезпечує дотримання принципу пропорційності обмеження конституційних прав.  
41. Надання відповідних і достатніх аргументів щодо дотримання статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», зокрема щодо дотримання трискладового тесту щодо кожного виду інформації, що засекречується, необхідне також для дотримання однієї з умов виправданості втручання у право на свободу вираження поглядів, гарантованого статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме необхідності в демократичному суспільстві.
42. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини критерій "необхідності в демократичному суспільстві" вимагає від Суду встановлення того, чи відповідало "втручання", яке оскаржується, "нагальній суспільній необхідності", чи було це втручання пропорційним законній меті, яку воно переслідувало, та чи були доводи, надані національними органами на виправдання втручання, відповідними і достатніми (рішення у справі «Magyar Helsinki Bizottsбg проти Угорщини» від 08 січня 2016 року, заява № 18030/11).
43. Таким чином, при розгляді даної справи суду апеляційної інстанції необхідно було з`ясувати чи застосовано СБУ «трискладовий тест» при наданні відповіді (лист від 14 липня 2017 року №10/3/В-17-п/1-23), чи правомірно віднесено до державної таємниці інформацію про чотирьох заступників начальника Управління СБУ у Дніпропетровській області та колишніх начальників Управління СБУ в Дніпропетровській області, зокрема, враховуючи, що оскаржуваною відповіддю було засекречено інформацію про посадових осіб, які є публічними, і інформація про їх службу в СБУ вже була оприлюднена та чи наявне мотивоване рішенням державного експерта з питань таємниць щодо віднесення цієї інформації до державної таємниці.
43. Таким чином, судом апеляційної інстанції не було здійснено аналіз оскаржуваної відповіді (лист СБУ від 14 липня 2017 року №10/3/В-17-п/1-23) на відповідність критеріям, встановленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України для рішення суб`єкта владних повноважень.
44.  Відповідно до частини другої та четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
44.1. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
45. Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
46. Оскільки судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема не досліджено зібрані у справі докази, а суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, тому відсутні правові підстави для ухвалення нового рішення або зміни судових рішень.
47. Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно дослідити питання чи застосовано СБУ «трискладовий тест» при наданні відповіді (лист від 14 липня 2017 року №10/3/В-17-п/1-23) та чи правомірно віднесено до державної таємниці інформацію про чотирьох заступників начальника Управління СБУ у Дніпропетровській області та колишніх начальників Управління СБУ в Дніпропетровській області, зокрема, враховуючи, що оскаржуваною відповіддю було засекречено інформацію про посадових осіб, які є публічними, і інформація про їх службу в СБУ вже була оприлюднена та чи наявне мотивоване рішенням державного експерта з питань таємниць щодо віднесення цієї інформації до державної таємниці.
47.1. Крім того, суду апеляційної інстанції необхідно здійснити аналіз оскаржуваної відповіді (лист СБУ від 14 липня 2017 року №10/3/В-17-п/1-23) на відповідність критеріям, встановленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України для рішення суб`єкта владних повноважень.
48. Таким чином, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до вимог статті 353 КАС України.
49. Відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року № 455/2017 ліквідовано Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд та утворено Третій апеляційний адміністративний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2018 року скасувати та направити адміністративну справу №  804/5424/17 на новий розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      Н.В.  Шевцова
          
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур

          С.А. Уханенко