ПОСТАНОВА
Іменем України

15 травня 2020 року 
Київ
справа №807/1551/16
адміністративне провадження №К/9901/42110/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 березня    2017 року (суддя Шешеня О.М.)
та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року (судді: Качмар В.Я. (головуючий), Гінда О.М., Ніколін В.В.) 
у справі № 807/1551/16
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області 
про скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі -   ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - Ужгородська ОДПІ, контролюючий орган), в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 14 липня 2016 року № 0000271400.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при ухваленні податкового повідомлення-рішення відповідач застосував закон, який не підлягає застосуванню при виявленні порушень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».        ФОП ОСОБА_1 зазначає, що у графах «посилання на пункт та статтю законодавчого акта, порушення якого встановлено» та «посилання на пункт та статтю законодавчого акта, який є підставою для застосування санкцій» контролюючий орган помилково послався на підпункти 54.3.2 та 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, в той час як підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення мали би бути статті 111 та 116 Податкового кодексу України. 
Закарпатський окружний адміністративний суд постановою від 10 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від     20 червня 2017 року, відмовив у задоволенні адміністративного позову                     ФОП ОСОБА_1 .
Судові рішення мотивовані тим, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не можуть сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного податкового повідомлення-рішення та, як наслідок, його скасування. Встановлення таких помилок не змінює суті спірного податкового повідомлення-рішення та не звільняє особу від відповідальності за порушення вимог податкового законодавства.
Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 24 липня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою контролюючого органу.  
У своїх запереченнях на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення з огляду на необґрунтованість наведених позивачем доводів, а судові рішення - без змін.
20 березня 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Суди попередніх інстанцій встановили, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Закарпатській області від 04 липня 2016 року № 228 Ужгородська ОДПІ провела фактичну перевірку господарської одиниці магазину із кафетерієм «Медея» суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_1 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання норм чинного законодавства у сфері трудових відносин, за результатами якої склала акт (довідку) від 05 липня 2016 року № 000464.
У ході проведення фактичної перевірки контролюючим органом встановлено факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявної ліцензії та порушення позивачем вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Так, під час перевірки позивач надав чинну ліцензію на роздрібну торгівлю тютюновими виробами терміном дії з 10.06.2016 по 09.06.2017, а також попередню ліцензію на роздрібну торгівлю тютюновими виробами терміном дії з 09.06.2015 по 08.06.2016.
Проте відповідно до фіскальних чеків від 09 червня 2016 року №№ 0000003723, 0000003733 контролюючий орган встановив, що ФОП ОСОБА_1 реалізував 09 червня 2016 року одинадцять пачок сигарет «Мальборо» за ціною 23,10 грн.
За таких обставин відповідач дійшов висновку, що станом на 09 червня 2016 року у позивача була відсутня чинна ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами.
14 липня 2016 року на підставі висновків акта перевірки Ужгородська ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № 0000271400, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) на суму 17 000 грн.
За наслідками адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення Головне управління ДФС у Закарпатській області та Державна фіскальна служба України залишили скарги ФОП ОСОБА_1 без задоволення.
Правомірність прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 14 липня 2016 року № 0000271400 є предметом розгляду цієї справи.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів на території України визначено Законом України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення правовідносин; далі - Закон № 481/95-ВР) та Податковим кодексом України (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин).
За положеннями статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.
Згідно зі статтею 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000 грн.
Пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України визначено основні реквізити, які має містити податкове повідомлення-рішення. При цьому у вказаній нормі зазначено, що податкове повідомлення-рішення приймається в разі визначення суми грошового зобов`язання, зокрема за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 
Зі змісту оскаржуваного податкового повідомлення-рішення вбачається, що воно прийнято контролюючим органом на підставі акта перевірки від 05 липня 2016 року № 0234/16/14/РРО/ НОМЕР_1 , в якому встановлено порушення позивачем при здійсненні господарської діяльності статей 15, 17 Закону № 481/95-ВР, із посиланням на підпункти 54.3.2, 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України.
Отже, у вказаному податковому повідомленні-рішенні конкретно зазначено підставу його прийняття (акт перевірки) та норми законодавства, порушені позивачем (статті 15, 17 Закону № 481/95-ВР), а також суму штрафних (фінансових) санкцій, яку має сплатити позивач.
За таких обставин, зважаючи на те, що позивачем не заперечується факт порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що податкове повідомлення-рішення від 14 липня 2016 року № 0000271400 прийнято відповідачем правомірно, законні підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Керуючись статтями 343, 349, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від   10 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                               І.А. Гончарова 

Судді                                                                                                              І.Я. Олендер             

 Р.Ф. Ханова