ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/1368/19  Номер провадження 22-ц/814/674/20	Головуючий у 1-й інстанції Лизенко А.В.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Чумак О.В.
суддів Абрамова П.С., Кривчун Т.О.
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козельщинського районного суду  Полтавської  області від  26 грудня 2019 року, ухвалене суддею Лизенко А.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до місцевого суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на даний час фактично шлюбні стосунки з відповідачем припинено та подано до суду позов про розірвання шлюбу, син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Рішенням Козельщинського районного суду  Полтавської  області від  26 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено в повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.11.2019 року, і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з  ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).
Відмовлено у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання. 
З рішенням суду першої інстанції не погодилась позивач ОСОБА_1 , оскарживши його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі представник позивачки адвокат Павелко Р.С., посилаючись на порушення норм процесуального права, прохає скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн., прийняти в цій частині нову постанову та стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що на обґрунтування понесених витрат на правничу допомогу до місцевого суду було подано витяг з договору про надання правничої допомоги від 11.11.2019 року, згідно п. 3.3. якого розмір суми гонорару за цим договором у справі про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини визначений у розмірі 1000 грн., та помилково приєднано детальний опис виконаних робіт та меморіальний ордер, підтверджуючий сплату гонорару в іншій (паралельній) справі № 533/1362/19), про що позивач дізналася з оскаржуваного рішення. 
В той же час, оскільки докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила відповідну заяву.
Позивачкою було заявлено відповідну вимогу про витрати, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом справи, які мають бути встановлені на підставі поданих сторонами доказів. 
Враховуючи, що позивачка не надала відповідних доказів щодо сум судових витрат, суд першої інстанції мав би залишити заяву без розгляду. Тоді як суд відмовив у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу.
Відшкодування відповідачем понесених позивачкою витрат на правничу допомогу відповідно до договору у даній цивільній справі у сумі 1000 грн. відповідає критеріям розумності, співмірності та підлягає стягненню. 

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Враховуючи ціну позову та беручи до уваги положення ч. 13 ст. 7, ст. 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції оскаржується позивачкою в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу, тому перевіряється колегією суддів саме в цій частині.

Як вірно встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 13.11.2019 року разом з позовною заявою представником позивача, адвокатом Павелко Р.С., надано суду витяг з договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 11.11.2019 р., укладений з ОСОБА_1 , за умовами п. 1.2. якого бюро відповідно до узгоджених сторонам доручень надає клієнту професійну правничу допомогу щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів клієнта в суді першої інстанції у справі про стягнення додаткових витрат на дитину (а.с. 8).
В Детальному описі робіт, виконаних Адвокатським бюро «Руслана Павелко» відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 11.11.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 надано послуги у цивільній справі про розірвання шлюбу, а саме: попередня консультація щодо роз`яснення норм цивільного та цивільно-процесуального законодавства щодо оспорюваних правовідносин у справі  про стягнення  додаткових витрат на дитину на суму 150,53 грн.; підготовка та подання позовної заяви у цивільній справі про розірвання шлюбу, письмової заяви про приєднання оригіналу письмових документів до матеріалів справи на суму 852,98 грн. Усього виконано робіт на суму 1003.50 грн. Фактично сплачено 1000 грн. (а.с.9).
Також додано меморіальний ордер від 11.11.2019 року про сплату ОСОБА_1 на користь адвокатського бюро «Руслана Павелко» 1000 грн. за договором про надання професійної правничої допомоги б/н від 11.11.2019 р. у справі про розірвання шлюбу ОСОБА_1 (а.с. 10).

Відмовляючи у стягненні витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що надані адвокатом послуги не стосуються даної справи, тому прийшов до висновку, що вказані витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2,3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг за виконання робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи те, що надані позивачкою до позовної заяви документи на підтвердження витрат на правову допомогу не відносяться до даної цивільної справи про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у їх стягненні з відповідача на користь позивачки. 

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачкою помилково було приєднано детальний опис виконаних робіт та меморіальний ордер, підтверджуючий сплату гонорару в іншій (паралельній) справі № 533/1362/19, до уваги колегії суддів не приймаються, так як положеннями чинного ЦПК України чітко визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Надання витрат на правову допомогу саме у даній цивільній справі не підтверджено належними і допустимими доказами. 

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Доводи про те, що суд повинен був залишити без розгляду заяву про стягнення витрат на правову допомогу, враховуючи, що позивачка не надала відповідних доказів щодо сум судових витрат, не приймаються до уваги колегії суддів, оскільки заяву до судових дебатів та протягом п`яти днів після ухвалення рішення про надання належних доказів на підтвердження витрат на правову допомогу у даній цивільній справі позивачка та її представник не подавали.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм процесуального права, відповідають встановленим по справі обставинам.
Підстав для скасування рішення суду з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Козельщинського районного  суду  Полтавської  області від 26 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя    О.В.Чумак

Судді    П.С.Абрамов

Т.О.Кривчун