УХВАЛА

23 червня 2020 року 
м. Київ

Справа №  917/1541/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду                           Багай Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Північно-східного офісу Державної аудиторської служби України в особі Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 і рішення Господарського суду Полтавської області від 05.12.2019, у справі

за позовом Північно-східного офісу Державної аудиторської служби України в особі Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області
до 1) Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Машівського району, 2)  Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС",
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: 1) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз", 2) Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ",
про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Північно-східного офісу Державної аудиторської служби України в особі Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 (повний текст складено 18.05.2020) і рішення Господарського суду Полтавської області від 05.12.2019 у справі №  917/1541/19, подана 09.06.2020 до Східного апеляційного господарського суду через засоби поштового зв`язку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Північно-східного офісу Державної аудиторської служби України в особі Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 15.01.2020 №  460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ") у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається норма права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.

У касаційній скарзі Північно-східного офісу Державної аудиторської служби України в особі Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області викладено обставини справи №  917/1541/19, обґрунтування того, в чому, на думку скаржника, полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права під час ухвалення оскаржуваних судових рішень. Також зазначено, що висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній.

Проте касаційна скарга хоч і містить посилання на відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах, але оформлена з порушенням вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не містить чіткого визначення, щодо застосування якої саме норми права відсутній висновок Верховного Суду.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як установлено Верховним Судом, позовну заяву Північно-східний офіс Державної аудиторської служби України в особі Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області подав у вересні 2019 року, її предметом є одна вимога немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2019 установлено у розмірі 1 921,00 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Північно-східний офіс Державної аудиторської служби України в особі Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області у касаційній скарзі просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 і рішення Господарського суду Полтавської області від 05.12.2019 у справі №  917/1541/19 та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Таким чином, звертаючись із касаційною скаргою, заявник мав сплатити  судовий збір у сумі 3 842,00 грн, а саме 1 921,00 грн х 200 %, де 1 921,00  грн - ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, 200 % - ставка судового збору за подання касаційної скарги. 

Однак, Північно-східний офіс Державної аудиторської служби України в особі Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області до касаційної скарги доказів сплати судового збору не додав.

З огляду на положення частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Згідно зі статтею 291 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення. 

Проте до касаційної скарги Північно-східного офісу Державної аудиторської служби України в особі Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області не додано доказів надсилання копії касаційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Неповідомлення учасника судового процесу у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цього учасника, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, передбачені частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України. 

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Північно-східний офіс Державної аудиторської служби України в особі Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області має зазначити передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підставу (підстави) подання цієї скарги, надати суду докази сплати судового збору за подання касаційної скарги в установленому законом порядку та розмірі (3 842,00 грн) за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір", а також належним чином виконати вимоги статті 291 Господарського процесуального кодексу України і надати суду докази надсилання іншим учасникам справи копії касаційної скарги і доданих до неї документів листом з описом вкладення

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 234, 290, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Північно-східного офісу Державної аудиторської служби України в особі Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 і рішення Господарського суду Полтавської області від 05.12.2019 у справі №  917/1541/19 залишити без руху до 17.07.2020, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не  підлягає.

Суддя                                                                                                          Н. О. Багай