ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/630/20  Номер провадження 33/814/448/20	Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В. І.  Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.,
за участі:        
захисника Костянецького А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 27 квітня 2020 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою 	  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий водієм ПП „Транс-Рава ПТД”, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1   	

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.139 КпАП України, та, із застосуванням положень ст.36 КпАП України, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
       Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн. в дохід держави. 

              Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 19.02.2020 року, о 07.15 год., год., по вул.Г.Манагарова, 1-г, в м.Кременчук Полтавської області, керував автомобілем „Volvo FN 12”, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера „Драгер” в присутності двох свідків, результат тесту 1,28 %. Своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9(а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім того, ОСОБА_1 19.02.2020 року, о 07.15 год., по вул.Г.Манагарова, 1-г, в м.Кременчук Полтавської області, рухаючись на автомобілі „Volvo FN 12”, д.н.з. НОМЕР_1 , заднім ходом, не врахував дорожню обстановку та не впевнився в безпечності свого маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на стійку дорожнього знаку, що призвело до його пошкодження. Своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив п.8.12 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.139 КпАП України.
               В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень. Факт керування автомобілем заперечує та зазначає, що працівники поліції транспортний засіб не зупиняли, оскільки авто було припарковане на території стоянки, а він відпочивав на водійському сидінні. 
Пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу, надати пояснення на підтвердження своєї провини, погодився під тиском поліцейських.
Крім того, огляд на стан сп`яніння було проведено за допомогою газоаналізатора, строк проведення калібрування якого, на день проведення огляду, закінчився, а відтак його результати не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, оскільки технічний засіб міг працювати з суттєвими похибками. 
Протоколи про адміністративні правопорушення складено з порушеннями положень ст.256 КпАП України, а саме, в них містяться неточності щодо часу вчинення правопорушень та часу оформлення матеріалів працівниками поліції.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання справи, в судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки суд апеляційної інстанції не повідомив.
Вислухавши захисника Костянецького А.Г., який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.1 ст.139 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції захисник Костянецький А ОСОБА_2 факт керування автомобілем заперечив та вказав, що транспортний засіб знаходився в нерухомому стані, а ОСОБА_1 відпочивав у кабіні автомобіля після рейсу. Крім того, працівниками поліції було порушено черговість складення протоколів про адміністративні правопорушення, а використаний під час огляду газоаналізатор не відкалібровано.
Однак, винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується такими доказами.
Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення №038974, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці за допомогою спеціального технічного засобу. 
Факт сп`яніння ОСОБА_1 встановлено Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19.02.2020 року та підтверджено роздруківкою з газоаналізатора. Результат вимірювання вказав про наявність етилового спирту у видихуваному повітрі в кількості 1,28 %. Із вказаними результатами ОСОБА_1 погодився, про що зробив відповідні відмітки в даному Акті та протоколі про адміністративне правопорушення.
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили факт проходження ОСОБА_1 в їх присутності огляду на стан сп`яніння та перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння. Підстав ставити під сумнів ці пояснення немає.
Відповідно до рапорту інспектора роти №3 БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Меренкова Д., надійшло повідомлення, що автомобіль „Volvo FN 12”, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодив дорожній знак. При виїзді на місце події було виявлено водія ОСОБА_1 в якого були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, в результаті чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній погодився в присутності двох свідків. Результат огляду виявився позитивним.
Наведені в рапорті працівника поліції обставини повністю підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом. При цьому, ОСОБА_1 під час спілкування підтвердив факт керування транспортним засобом та вказав, що намагався підвезти товар до визначеного місця за попередньою домовленістю. 
Диспозиція ч.1 ст.139 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за пошкодження дорожніх споруд, технічних засобів регулювання дорожнього руху.
Згідно з п.8.12 Правил дорожнього руху водієві забороняється самовільно пошкоджувати дорожні знаки, технічні засоби організації дорожнього руху, що може поставити під загрозу безпеку дорожнього руху.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №038975, ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі заднім ходом, не врахував дорожню обстановку та не впевнився в безпечності свого маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на стійку дорожнього знаку, що призвело до його пошкодження.
Факт наїзду ОСОБА_1 на дорожній знак встановлено Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 19.02.2020 року, відповідно до якого під час обстеження експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) виявлено пошкодження дорожнього знаку 5.35.2 „Пішохідний перехід”.
Як вбачається зі схеми місця ДТП та долучених до неї фотознімків, зіткнення зі стійкою дорожнього знаку відбулось у правій крайній смузі руху проїжджої частини по вул.Г.Манагарова, 1-Г, в м.Кременчук Полтавської області, із заїздом транспортного засобу на тротуар. 
Згідно з рапортом інспектора роти №3 БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Меренкова Д., під час несення служби надійшло повідомлення про те, що автомобіль „Volvo FN 12”, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодив дорожній знак. При виїзді на місце події було встановлено особу водія вказаного транспортного засобу, ним виявився ОСОБА_1 , оглянуто місце наїзду та встановлено пошкодження дорожнього знаку. 
Відповідно до відеозапису з камери відеоспостереження, перед приїздом автомобіля „Volvo FN 12”, д.н.з. НОМЕР_1 , на вул.Г.Манагарова, 1-Г, в м.Кременчук Полтавської області, дорожній знак 5.35.2 „Пішохідний перехід” на краю проїжджої частини знаходився у справному стані, але після неодноразових спроб водія ОСОБА_1 виконати заїзд транспортного засобу заднім ходом, стійка дорожнього знаку була пошкоджена та зазнала падіння на тротуар. Вказані обставини також підтвердила свідок ОСОБА_5 , пояснення якої містяться в матеріалах справи. 
При цьому, згідно відео з нагрудної камери поліцейського та долучених до протоколу про адміністративне правопорушення №038974 пояснень, ОСОБА_1 підтвердив, що саме він здійснив вказаний маневр руху та, в зв`язку з великими габаритами транспортного засобу, допустив наїзд на дорожній знак.
Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані. 
Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.1 ст.139 КпАП України, є повністю доведеною.
Що стосується доводів апелянта про закінчення на день проведення огляду строку проведення калібрування газоаналізатора „Драгер”, а отже про неможливість використання цього технічного засобу, то вони є необґрунтованими з огляду на таке.
Положеннями Закону України «Про метрологію, метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, визначено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та в повітрі, що видихається. Згідно з сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 01.09.2014 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки - Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії DragerSafery AG CoKGaA Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747і становить 1 рік. 
Як вбачається із наявних в матеріалах справи Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19.02.2020 року та доданої до нього роздруківки газоаналізатора, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено за допомогою спеціального технічного засобу „Alcotest 6810”, останньою датою повірки якого є 16.04.2019 року. Тобто, на момент проведення огляду вказаний алкотестер був використаний поліцейськими в межах міжповірочного інтервалу для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки.
Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст.256 КпАП України, під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було. Відмінності в хвилинах щодо часу та періоду вчинення правопорушень, черговості складення протоколів про адміністративні правопорушення, на обставини справи та кваліфікацію дій ОСОБА_1 не впливають.
Водночас, відомості про оскарження апелянтом огляду на стан алкогольного сп`яніння до вищестоящого органу (вищестоящої посадової особи) в порядку, визначеному ст.267 КпАП України, в матеріалах справи відсутні.
Тому посилання апелянта щодо недоведеності його вини, а також допущення порушень в ході складання протоколів та під час розгляду справи у місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 27 квітня 2020 року щодо нього – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Суддя                                 Л.В. Нізельковська