ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
31 березня 2020 року           справа №200/10932/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Ястребової Л.В., суддів: Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року (складену в повному обсязі 06 грудня 2019 року в м. Слов`янську Донецької області) у справі № 200/10932/19-а (суддя в І інстанції Зінченко О.В.) за позовом Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

                                                     УСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» (далі – позивач) звернулося до Офісу великих платників податків ДФС (далі – відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0002564709 від 19.07.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач безпідставно збільшив позивачу податкове зобов`язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ), що підлягає сплаті до бюджету у загальній сумі 13 720 607 грн., по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Дніпропроммаш», за звітній період - серпень 2018 рік, в деклараціях з податку на додану вартість за серпень, вересень 2018 року, ТОВ «БК «Теплоенергострой» за звітній період серпень 2018 рік в декларації з податку на додану вартість за серпень 2018 рік; ТОВ «Девеленс» за звітні періоди - вересень, жовтень 2018 року в деклараціях з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2018 рік в деклараціях з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2018 рік; ПП «Покровгормаш» за звітній період - листопад 2018 року в декларації з податку на додану вартість за листопад 2018 року; ТОВ  «Техмаш-Дніпро» за звітній період - листопад 2018 року в декларації з податку на додану вартість за листопад 2018 року. Вважає, що єдиною підставою для формування податкового кредиту, відповідно до статті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, є податкова накладна, отримана з Єдиного реєстру податкових накладних, яка оформлена відповідно до пункту 201.11 статті 201 Податкового кодексу України. Зазначає, що під час проведення перевірки та згідно з висновками, викладеними в акті перевірки від 20 червня 2019 року № 69/28-10-47-09/31599557, порушень постачальниками при складанні та реєстрації податкових накладних, віднесених до складу податкового кредиту ДП «ВК «Краснолиманська» у періоді, що перевірявся не встановлено. Факт, що товар не був переданий, а ремонтні роботи по вказаних правочинах не були виконані, не підтверджені відповідачем, зокрема інвентаризацією основних фондів, товарно-матеріальними цінностями підприємства. Посилання в акті перевірки на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання вважає неналежним доказом, оскільки така інформація ґрунтується на аналізі первинних документів. На підставі чого просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» відмовлено в повному обсязі.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд дійшов висновку, що з дослідження наданих позивачем доказів, останнім не надано будь - яких доказів, які б свідчили про виявлену ним належну обачність й обережність при виборі постачальників товарів та послуг, що в сукупності з встановленими обставинами справи та з урахуванням характеру спірних правовідносин, які склались у цій справі, свідчить про обґрунтованість тверджень контролюючого органу про безпідставність формування податкового обліку позивача за господарськими операціями з ТОВ «ТД Дніпропроммаш», ТОВ «БК «Теплоенергострой», ТОВ «Девеленс», ПП «Покровгормаш та ТОВ «Техмаш-Дніпро».
Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд невірно з`ясував природу правовідносин, оскільки спір стосується формування та відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість позивачем податкового кредиту. Відсутній спір про безтоварність господарських операцій. Наголошує на тому, що спір стосується виключно оскарження рішення владних повноважень, прийнятого з порушенням норм податкового законодавства. Посилаючись на практику Верховного Суду, Європейського суду з прав людини, звертає увагу суду, на недопустимість покладення тягаря негативних наслідків від встановлення протиправності дій контрагента платника податків. Зазначає, що підприємством в повному обсязі були додані до матеріалів справи документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Державне підприємство "ВК "Краснолиманська" зареєстроване в якості юридичної особи, обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (код ЄДРПОУ 31599557), місцезнаходження юридичної особи: 85310, Донецька область, м.  Покровськ, м.  Родинське вул. Миру, будинок 1А, перебуває на обліку як платник податків у Запорізькому управлінні Офісу ВПП ДФС. Основною діяльністю позивача є добування кам`яного вугілля код КВЕД 05.10 (т. 2, а.с. 9).
У період з 23 травня 2019 року по 12 червня 2019 року Офісом великих платників податків ДФС (Запорізьке управління) проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ДП «ВК «Краснолиманська», з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні взаємовідносин з контрагентами ТОВ «ТД Дніпропроммаш» (код ЄДРЮОФОП 41498233) за звітний період серпень 2018 року в деклараціях з податку на додану вартість за серпень, вересень 2018 року; ТОВ «БК «Теплоенергострой» (код ЄДРЮОФОП  41507525) за звітний період серпень 2018 року в декларації з податку на додану вартість за серпень 2018 року; ТОВ «Девеленс» (код ЄДРЮОФОП  41800436) за звітні періоди вересень, жовтень 2018 року в деклараціях з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2018 року; ПП «Покровгормаш» (код ЄДРЮОФОП  42093820) за звітний період листопад 2018 року в декларації з податку на додану вартість за листопад 2018 року; ТОВ «Техмаш-Дніпро» (код ЄДРЮОФОП 42209423) за звітний період листопад 2018 року в декларації з податку на додану вартість за листопад  2018 року, за наслідками якої складено акт від 20 червня 2019 року за № 69/28-10-47-09/31599557 (т. 2, а.с. 10-61).
Відповідно до висновків акту перевірки, податковим органом встановлено порушення ДП «ВК «Краснолиманська» вимог п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями),в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 9 141 737,68 грн.,у т.ч. по періодах: серпень 2018 рік - 6 975 050,64 грн.,  вересень 2018 рік - 493 859,99 грн., жовтень 2018 рік -  442 924,13 грн., листопад 2018 рік - 1 229 902,92 грн. (том 2, а.с. 10-61).
За результатами перевірки, 19 липня 2019 року Офісом великих платників податків ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення форма "Р" № 0002564709, яким за порушення п. 198.1, п.  198.3, п.  198.6 ст. 198, п.  200.1 ст.  200, п.  201.10 ст.  201 ПК України позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі ч.  1 п.  123.1 ст.  123 ПК України, у зв`язку із чим згідно пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 ПК України, зокрема збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 13 712 607,00 грн., у тому числі - 9 141 738,00 грн. за основним платежем та 4 570 86,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (т. 2, а.с. 61).
Податкове повідомлення-рішення отримано позивачем 23 липня 2019 року та в адміністративному порядку не оскаржувалося (т. 1, а.с. 74).
Відповідно до пункту 44.1 статті  44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
За змістом пункту 198.3 статті 198 наведеного Кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом  201.11 статті  201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно частини 1, 2 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та витрат.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, підприємство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.
Як свідчать матеріали справи, між позивачем (замовником) та ТОВ «ТД Дніпропроммаш» укладено договір № 01/06-3 від 02 червня 2018 року на виконання послуг з ремонту гірничошахтного устаткування (складових частин) по виконанню послуг з ремонту гірничошахтного устаткування (складових частин), згідно з вимогами стандарту СОУ - 10.1.001174071.003:2008 (т. 2, а.с. 63-70).
На підтвердження виконання умов договору позивачем надані: специфікація  від 02 липня 2018 року, а саме: капітального ремонту електродвигуна ЕКВ 2.5-7,55,5*1420 інв. 29672, капітального ремонту електродвигуна ЕКВ4-45-645-960 інв. № 29674, 29675, 29676, капітального ремонту електродвигуна SG 4 В 54 OL - 4GM інв. № 29679, капітального ремонту електродвигуна SG 4 В 54OL - 4GM інв. №26677, 29678 на загальну суму 1 218 080,04 грн.; специфікація від 05 червня 2018 року, а саме: капітального ремонту комбайну КДК-500 інв. № 18400 на суму 40 781 919,96 грн., акти приймання-прийому передачі виконаних робіт від 03 серпня 2018 року № 03/08/1, № 03/08/2, № 03/08/3, № 03/08/4 до договору № 01/06-3 від 01 червня 2018 року;  акти приймання-прийому передачі виконаних робіт від 31 серпня 2018 року за №31/08/1, № 31/08/2,  № 31/08/3 до договору № 01/06-3 від 01 червня 2018 року, акт дефектації комбайну КДК-500, розрахунок вартості матеріальних - витрат на капітальний ремонт комбайну КДК-500 інв. № 18400, локальний кошторис по ремонту електродвигуна ЕКВ2,5-7,5 та електродвигуна ЕКВ -4-45-6; відомість ресурсів електродвигуна ЕКВ, розшифровка вартості матеріалів використуваних при ремонті електродвигуна ЕВК -2.5-7.5 та електродвигуна ЕКВ -4-45-6; розрахунок витрат на ремонт електродвигуна ЕВК -2.5-7.5 та електродвигуна ЕКВ -4-45-6 по локальному кошторису, акти дефектації, калькуляція двигуна SG 4 В 54 OL - 4GM, калькуляція капітального ремонту комбайну КДК-500 інв. № 18400, журнал ордер, гарантійний лист постачання електродвигуна SG 4 В 54 OL - 4GM після капітального ремонту до 01 жовтня 2018 року, гарантійні листи на комбайн КДК-500 інв. № 18400, акт приймання - передачі майна на відповідальне зберігання по договору № 27/12-3 від 27 грудня 2017 року комбайну очисного КДК -500, інв. № 18400, акт прийму передачі від 27 грудня 2017 року, товарно-транспортні накладні, платіжне доручення № 218 від 07 серпня 2018 року на суму 5 000 000 грн., платіжне доручення № 313 від 13 серпня 2018 року на суму 5 000 000 грн., платіжне доручення № 341 від 15 серпня 2018 року на суму 2 145 529,26  грн., платіжне доручення №496 від 28 серпня 2018 року на суму 11 912 500,00 грн., платіжне доручення № 491 від 28 серпня 2018 року на суму 12 881 859,92 грн. (т. 2, а.с. 71,72,73- 79, 80-82, 83-89, 90-91,92-93, 94-114, 115-120, 121,122,131, 135-139).
17 серпня 2018 року між позивачем (покупцем) та ТОВ «БК Теплоенергострой» укладено договір постачання товарно-матеріальних цінностей (запчастин) №17/08-2 від 17 серпня 2018 року згідно заявки від покупця (т. 2, а.с. 40-143).
На підтвердження виконання умов договору № 17/08-2 від 17 серпня 2018 року позивачем надані: специфікація на суму 650 304,00 грн.,  платіжне доручення № 508 від 30 серпня 2018 року на суму 650 304,00 грн., журнали - ордеру по рахунку, видаткова накладна № 1 від 17 вересня 2018 року, прибутковий ордер від 17 вересня 2018 року, товарно-транспортні накладні, податкова накладна № 2 від 04 жовтня 2018 року, прибутковий ордер № 17, видаткова накладна № 3 від 19 жовтня 2018 року, прибутковий ордер № 101 від 19 жовтня 2018 року (т. 2, а.с. 144-164).
Також, між позивачем (покупцем) та ТОВ «Девеленс» укладено договір постачання товарно-матеріальних цінностей (запчастин) №07/09КР-2018 від 07 вересня 2018 року згідно заявки від покупця (т. 2, а.с. 165-167).
На підтвердження виконання умов договору № 07/09КР-2018 від 07 вересня 2018 року позивачем надані: специфікація від 19 вересня 20128 року на суму 3 806 980,50 грн.,  специфікація від 01 жовтня 2018 року на суму 1 382 393,76 грн., платіжне доручення № 1012 від 19 жовтня 2018 року на суму 2 163 159,88 грн., платіжне доручення № 1014 від 22 жовтня 2018 року на суму 2 657 544,78 грн., акти прийому - передачі давальницьких матеріалів від 17 жовтня 2018 року, прибутковий  ордер  № 92 від 17 жовтня 2018 року, накладні від 17 жовтня 2018 року на суму 1 382 393,76 грн., товарно-транспортні накладні, прибутковий ордер №93 від 17 жовтня 2018 року, накладна від 20 вересня 2018 року на суму 1 381 284,18 грн., прибутковий ордер № 105 від 20 вересня 2018 року, накладна від 26 вересня 2018 року на суму 4 489 915,56 грн.,  прийомний акт № 141 від 26 вересня 2018 року на суму 3 740 096,30 грн., накладна від 26 вересня 2018 року  на суму 33 2960,14 грн., прийомний акт № 142 від 26 вересня 2018 року на суму 277 466,78 грн., журнал-ордер по рахунку 6311 за вересень 2018 рік (т. 2, а.с. 165-196).
01 жовтня 2018 року між позивачем (покупцем) та ТОВ «Техмаш-Дніпро» укладено договір постачання № 01/10-2018-1УК згідно заявки від покупця (т. 2, а.с. 197-199).
На підтвердження умов виконання договору № 01/10-2018-1УК від 01 жовтня 2018 року позивачем надані: специфікація від 22 листопада 2018 року на суму 53 000,40 грн., специфікація від 16 листопада 2018 року на суму 141 831,00 грн., специфікація від 23 листопада 2018 року на суму 500 514,00 грн., специфікація від 20 листопада 2018 року на суму 636 072,12 грн., видаткова накладна № 16/11-3 від 16 листопада 2018 року на суму 141 831,00 грн., прибутковий ордер № 97 від 16 листопада 2018 року,  товарно-транспортні накладні, видаткова накладна № 20/11-1 від 20 листопада 2018 року, прибутковий ордер №110 від 20 листопада 2018 року, видаткова накладна № 22/11-1 від 22 листопада 2018 року 53 000,40 грн., прибутковий ордер № 121 від 20 листопада 2018 року, видаткова накладна №23/11-1 від 23 листопада 2018 року на суму 500 514,00 грн., прибутковий ордер № 126  від 23 листопада 2018 року, платіжне доручення № 1372 від 19 грудня 2018 року  (т.2, а.с. 200-199).
Між позивачем (покупцем) та ПП «Покровгормаш» укладено договір постачання товарно-матеріальних цінностей (запчастин) № 01/10-1 від 05 жовтня 2018 року згідно заявки від покупця (т. 2, а.с. 222-243).
На підтвердження умов виконання  договору  позивачем надані:видаткова накладна №11 від 02 листопада 2018 року на суму 1 512 000,00 грн., прибутковий ордер № 107  від 02 листопада 2018 року, товарно-транспортні накладні, видаткова накладна № 13 від 09 листопада 2018 року на суму 1 344 000,00 грн., прибутковий ордер № 110 від 09 листопада 2018 року, видаткова накладна № 14 від 19 листопада 2018 року на суму 1 848 000,00 грн., прибутковий ордер № 111 від 19 листопада 2018 року, видаткова накладна № 16 від 23 листопада 2018 року на суму 1 344 000,00 грн., прибутковий ордер № 112 від 23 листопада 2018 року, платіжне доручення № 1377 від 19 грудня 2018 року на суму 10 080 000,00 грн., журнал-ордер по рахунку 6311 за листопада 2018 рік (т. 2, а.с. 225 -242).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.
Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податків даних податкового обліку.
Судом першої інстанції під час дослідження долучених до матеріалів справи письмових доказів встановлено, що первинні документи, на підставі яких позивачем було сформовано податковий кредит стосуються господарських операцій за участі контрагентів: ТОВ «ТД Дніпромаш»; ТОВ БК «Теплоенергострой»; ТОВ «Девеленс»; ПП «Покровгормаш»; ТОВ «Техмаш-Дніпро».
З дослідження наданих позивачем документів встановлено, що взаємовідносини позивача із його контрагентами були обумовлені із отриманням від них товарно-матеріальних цінностей – запчастин, а також послуг з ремонту гірничошахтного устаткування.
При цьому, суд з`ясовував питання з приводу використання придбаних товарно-матеріальних цінностей у господарській діяльності позивача, з приводу вартості комбайну, що ремонтувався, в контексті обгрунтованості сплати за його ремонт 40781919,96 грн., щодо підстав перебування означеного комбайну на відповідальному зберіганні у ТОВ «ТД Дніпромаш», згідно акту приймання-передачі майна 27.12.2017 року. Будь-які докази з приводу виниклих питань суду не надано.
В апеляційній скарзі позивач не спростовує такого висновку суду, проте зазначає, що дані питання не стосуються предмету спору та ніяким чином не мали б вплинути на сам процес формування податкового кредиту платником податку, що є помилковим, оскільки потрібно, щоб первинні документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету, підтвердження зміни майнового стану у результаті здійснення господарських операцій, те, що продукція придбана у вищевказаних контрагентів, була використана позивачем у межах власної господарської діяльності з метою отримання прибутку. 
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2020 року у справі № 823/1519/16, від 20.01.2020 у справі № №813/6906/14.
Згідно п.1 ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судове рішення судом першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, доводами апеляційної скарги не спростовані висновки суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись статтями 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року у справі № 200/10932/19-а – залишити без змін.
Повне судове рішення – 31 березня 2020 року. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                         Л.В. Ястребова

Судді                                                                                                       І.Д. Компанієць

                                                                                                                     Е.Г. Казначеєв