Ухвала
 
06 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 761/34868/19
 
провадження № 61-3904 ск 20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський», про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат за час невиплати депозитного вкладу,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року провадження у цивільній справі № 761/34868/19 закрито. Роз`яснено право на звернення до суду шляхом подання позову в порядку адміністративного судочинства.
Постановою Київського апеляційного суду від 28 січня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тарасова-Патрай К. А. задоволено. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
02 березня 2020 року згідно відбитку штампу «Прийом громадян» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2020 року, 
в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 
2019 року.
Отже, убачається, що касаційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2020 року було отримано 03 лютого 2020 року, тому строк для подачі касаційної скарги не пропущено, для підтвердження чого надано докази.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено            з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.
При цьому, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У касаційній скарзі заявник просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, посилаючись на те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб постійно здійснює виплати коштів вкладникам переважно за рахунок запозичених бюджетних коштів, а також на те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осібнесе надмірне навантаження по сплаті судового збору, оскільки у провадженні судів знаходиться близько 12000 справ за його участі.
Статтею 8 Закону України «Про судовий збір», частиною першою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, за певних умов та у порядку, передбаченому законом, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення.
Згідно із статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.
Заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору не може бути задоволено, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження наведених обставин щодо неможливості сплати судового збору на момент звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою.
У зв`язку з наведеним Фонду гарантування вкладів фізичних осібпотрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 
2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року становить 2 102,00 грн.
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 2 102,00 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК 
у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку 
отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA288999980313151207000026007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 136, 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6, 8 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2020 року.
У задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.
Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2020 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 06 квітня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                          Д. Д. Луспеник