КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
16 березня 2020 року                                                                                   м. Київ
 
                                                                       Справа №761/32672/19
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2890/2020
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:                 судді-доповідача:                 Соколової В.В.
суддів:                                   Андрієнко А.М., Поліщук Н..В. 
за участю секретаря             Лугового Р.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Інвестиційний Клуб» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва, ухваленого під головуванням судді Осаулова А.А. 28 листопада 2019 року у м. Києві, повний текст рішення складений 03 грудня 2019 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Інвестиційний Клуб» до Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,
 
В С Т А Н О В И В
 
У серпні 2019 року ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило визнати дії відповідача при розгляді заяв представника позивача про зняття з реєстрації третіх осіб неправомірними та зобов`язати відповідача зняти з реєстрації третіх осіб у квартирі за адресою:  АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 14 березня 2018 року позивач є кредитором за зобов`язаннями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що виникли на підставі укладених ними 25 жовтня 2007 року Договір про іпотечний кредит № 1.07101751та Іпотечний договір № 1.07101751.
У зв`язку з невиконанням позичальниками основного зобов`язання, позивачем було звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку».
Враховуючи факт переходу права власності на спірну квартиру від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до позивача, з 21  серпня 2018 року треті особи є такими, що втратили право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» та підлягають зняттю з реєстрації.
З метою усунення перешкод у користуванні належною позивачу на праві приватної власності спірною квартирою, представником позивача 30  жовтня 2018 року до Відділу (Центру) надання адміністративних послуг Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації було подано відповідну заяву, квитанцію про сплату адміністративного збору, документи, що посвідчують особу представника та повноваження.
Проте, заяву про зняття з реєстрації місця проживання третіх осіб з відмовою у знятті з реєстрації було повернуто без зазначення причини такої відмови. У заявах лише процитовано п. 26 Правил, а саме: «підставою для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення        права користування житловим приміщенням».
Позивач стверджує, що реєстрація третіх осіб у належній йому квартирі порушує його право власності, а дії відповідача є неправомірними, так як суперечать ст. 19 Конституції України, здійснені поза межами повноважень та з порушенням порядку, передбаченого законодавством.
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва  від 28 листопада 2019 року у м. Києві позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Інвестиційний Клуб» до Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - залишені без задоволення.
Рішення суду мотивовано тим, що відмовляючи позивачу у знятті з реєстрації місця проживання  третіх осіб на підставі того, що заявником не долучено копію рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, дії Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації були правомірними. Також, у ході розгляду даної справи було встановлено, що право власності позивача на спірну квартиру третіми особами не визнається та наразі оскаржується у судовому порядку. 
 
Не погодився з вказаним судовим рішенням позивач, його представником подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушенням норм матеріального права, так як порушуються його право власності на квартиру. Позивач наголошує на тому, що він, як власник житла, має право вимагати визнання попереднього власника та членів його сім`ї такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням саме у зв`язком з припиненням їх права власності. А невизнання ними права власності позивача не може бути покладено в основу рішення, так як судове рішення, на яке послався суд, не набрало законної сили.
На підставі викладеного, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, постановити нове судове рішення про задоволення заявлених позовних вимог.
 
У відзиві на апеляційну скаргу третя особа ОСОБА_1 заперечує проти доводів апеляційної скарги  вказує, що перехід права власності на квартиру до позивача на їх думку є незаконним, про що вже є відповідне рішення суду, хоча воно не набрало законної сили у зв`язку з оскарженням позивачем. Крім того, вказують, що зняття з реєстраційного обліку відбувається або за заявою особи, або за відповідним рішенням суду, якого наразі не має. На думку третьої особи ОСОБА_1 , зняття з реєстрації його та членів його сім`ї порушить їх права, адже квартира є єдиним для них житлом. Тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги  слід відмовити.
 
 В судовому засіданні представник позивача адвокат Шимагін В.О. підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, просив про задоволення заявлених ними вимог.
Третя особа ОСОБА_1 , який діяв у власних інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , його представник адвокат Ващенко Т.В., яка також представляла інтереси ОСОБА_6 , заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважають рішення суду законним і обґрунтованим, просили залишити його без змін. 
Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Тому, керуючись положеннями ч. 1 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність.
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого   рішення, колегія суддів виходить з наступного.
 
Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 25 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2   і ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк», було укладено Договір про іпотечний кредит № 1.07101751. Згідно з умовами кредитного договору банк надав, а позичальники отримали 62000,00 доларів США (а.с.6-15).
У якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 25 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк», було укладено Іпотечний договір № 1.07101751, згідно якого позичальники передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 16).
Відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2018-02-08-000137-a від 21 лютого 2018 року, 14 березня 2018 року між ПАТ «Платинум банк» та ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» було укладений Договір №107К про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за Кредитним договором та Договір №107і про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за Іпотечним договором (а.с. 17-21).
Згідно вказаних договорів, ПАТ «Платинум Банк» передав, а ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» прийняв права вимоги за Договором про іпотечний кредит з додатковими договорами до нього та Іпотечним договором, укладеними між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
21 серпня 2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про реєстрацію права власності за ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 22).
На думку позивача, у зв`язку з переходом права власності  на квартиру АДРЕСА_2 до нього, треті особи   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4  є такими, що втратили право користування вказаною квартирою, а тому підлягають зняттю з реєстрації безумовно. У зв`язку з цим, 30 жовтня 2018  року представник позивача звернувся до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 .
Відповідач відмовив позивачу  у знятті з реєстрації місця проживання третіх осіб посилаючись на положення п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року, так як відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення даних осіб права користування житловим приміщенням (а.с.23).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2019 року визнано недійсною з моменту вчинення державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42704073 від 21.08.2018 15:25:0316:41:09 про реєстрацію права власності ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» на кв. АДРЕСА_2 , що складається з двох житлових кімнат загальною площею 44,7 кв.м., жилою площею 29,7 кв.м.. Вказане рішення станом на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій не набрало законної сили (а.с.101,161-17).
 
Вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.3 ст. 319 ЦК України).
Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і немає права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Крім того, статтею 150 ЖК УРСР, передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. У разі подання заяви представником особи додатково подаються документ, що посвідчує особу представника та документ, що підтверджує повноваження особи як представника (законного представника).
В п. 26 Правил реєстрації місця проживання, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть;  повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;  інших документів, які свідчать про припинення:  підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні);  підстав для проживання бездомної особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту);  підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів.
 
З наведених норм чинного законодавства вбачається, що саме власнику квартири належить право користування та розпорядження своєю квартирою, а також поряд з ним мають право користування цією квартирою і члени його сім`ї. 
Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Обставини у даній справі свідчать про те, що позивач набув право власності на спірну квартиру шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в порядку набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку»  в позасудовому порядку через здійснення перереєстрації права власності. Право власності позивача на спірну квартиру третіми особами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які є попередніми власниками, не визнається та наразі оскаржується у судовому порядку. Судом першої та апеляційної інстанцій враховано, що судове рішення щодо недійсності реєстрації права власності позивача станом на час розгляду даної справи не набрало законної сили. Проте, вказана обставина також свідчить про передчасність заявлених позивачем вимог про зняття третіх осіб з реєстраційного обліку у зв`язку з припиненням їх права власності.
Слід погодитись і з висновком суду першої інстанції про те, що сам по собі юридичний факт належності на праві власності ТОВ «Перший Інвестиційний Клуб» квартири, не є підставою для зняття з реєстрації місця проживання третіх осіб у даній справі за самою заявою без надання рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення їх права користування житловим приміщенням, так як положеннями спеціального Закону та Правилами реєстрації місця проживання визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації або судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, 
Таким чином, відмовляючи позивачу у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 з підстав відсутності рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення його права користування житловим приміщенням,  відповідач -Шевченківська районна у м. Києві державної адміністрації  діяла у відповідності до вимог чинного законодавства і права позивача не є порушеними, а тому судовому захисту не підлягають.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Інвестиційний Клуб»  - залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                             В.В. Соколова
 
Судді:                                                                                                 А.М. Андрієнко
 
                                                                                                            Н.В. Поліщук

                                                               
                                          Повний текст постанови складений 24 березня 2020 року.