ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/11885/19	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,     
  
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1  на   рішення  Дніпропетровського   окружного адміністративного суду від 13.01.2020 р. (суддя Єфанова О.В.)  по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про   визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и В:

27.11.2019 р. ОСОБА_1  звернувся до Дніпропетровського  окружного адміністративного суду з адміністративним позовом  до Головного управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про   визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, де, посилаючись на те, що  з 30.09.1998 р. по 03.10.2018 р. проходив службу в органах Державної кримінально – виконавчої служби України (Державна Пенітенціарна служба України), після чого звільнений згідно п. 7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» та  в період з 11.12.1996 р. по 03.04.1998 р. проходив військову службу у Збройних силах України, що зараховується до вислуги років відповідно ст. 17 ч.1 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Таким чином, вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 21 рік 03 місяці 29 днів, у пільговому – 28 років 10 місяців 15 днів (разом з військовою службою. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 р. по справі № 160/3046/19 зобов`язано Південно – Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних показань та пробації Міністерства юстиції підготувати та направити до ГУ Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області документи, передбачені постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2017 р. № 3-1 для призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання даного рішення Південно – Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних показань та пробації Міністерства юстиції направлено подання за № 9404 від 27.09.2019 р. та матеріали про призначення пенсії позивачу, але листом від 07.10.2019 р. за № 20322/03-02/23 відповідач відмовив в призначенні позивачу пенсії за вислугу років в зв`язку з відсутністю у позивача права на призначення пенсії за вислугу років в зв`язку з відсутністю вислуги 24 календарних років. 
Оскільки не погодився з таким рішенням, просив суд  визнати бездіяльність відповідача протиправною, що полягає у відмові позивачу в призначенні пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб  та зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років на підставі п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб з 04.10.2018 р.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від  13.01.2020 р.  в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Рішення  суду мотивоване відсутністю у позивача права на призначення пенсії за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги років, оскільки позивач не має встановленої п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України № 2262 – Х11 календарної вислуги років.
Не погодившись з прийнятим рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, де просив  скасувати рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від  13.01.2020 р. та прийняти нове рішення, яким  задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.  
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що положеннями Постанови Кабінету Міністрів України № 393, обов`язковість застосування якої передбачено ст. 17-1 Закону України №2262, встановлено зарахування до вислуги років для призначення пенсій одного місяця служби за 40 днів, протягом якого особа проходила службу в органах кримінально – виконавчої служби.
Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення  апеляційної скарги в зв`язку з наступним.
З матеріалів справи слідує, що наказом Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)»  Міністерства юстиції  № 227/ОС-18 вівд 03.10.2018 р. «Про особовий склад»,  звільнено ОСОБА_1 зі служби в Державній кримінально – виконавчій службі України з посади заступника начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень  03.10.2018 р. на підставі п.7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». 
Вислуга років на 03.10.2018 р. в календарному обчисленні становить 21 рік 03 місяці 25 днів, у пільговому обчисленні – 28 років,01 місяць, 06 днів.
Наказом Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)»  Міністерства юстиції  № 266/ОС-18 від 23.11.2018 р. «Про особовий склад»,  внесені зміни до п. 4 наказу ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)»  Міністерства юстиції  № 227/ОС-18 від 03.10.2018 та викладено в наступній редакції: відповідно п. 5 ст. 23 Закону України «Про державну кримінально – виконавчу службу України» та п. 7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в Державній кримінально – виконавчій службі України за власним бажанням майора внутрішньої служби ОСОБА_1 , заступника начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень  03.10.2018 р.
Вислуга  років на 17.07.2018 р. в календарному обчисленні становить 21 рік 01 місяці 09 днів, у пільговому обчисленні – 28 років,07 місяць, 03 дні.
Наказом Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)»  Міністерства юстиції  № 191/ОС-19 від 17.09.2019 р. «Про особовий склад»,  внесені зміни до п. 1 наказу ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)»  Міністерства юстиції  № 266/ОС-18 від 23.11.2018 та викладено в наступній редакції: відповідно п. 5 ст. 23 Закону України «Про державну кримінально – виконавчу службу України» та п. 7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в Державній кримінально – виконавчій службі України за власним бажанням майора внутрішньої служби ОСОБА_1 , заступника начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень  03.10.2018 р.
Вислуга  років на 03.10.2018 р. в календарному обчисленні становить 21 рік 03 місяці 29 днів, у пільговому обчисленні – 28 років,10 місяць, 15 дні.
Крім того, судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 10.07.2019 р. пор справі № 160/3046/19 зобов`язано Південно – Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних показань та пробації Міністерства юстиції підготувати та направити до ГУ Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області документи для призначення пенсії ОСОБА_1 .
З матеріалів справи слідує, що на виконання даного рішення Південно – Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних показань та пробації Міністерства юстиції на адресу  відповідача направлено подання за № 9404 від 27.09.2019 р. та матеріали про призначення пенсії позивачу, але листом від 07.10.2019 р. за № 20322/03-02/23 відповідач відмовив в призначенні позивачу пенсії за вислугу років в зв`язку з відсутністю у позивача права на призначення пенсії за вислугу років в зв`язку з відсутністю вислуги 24 календарних років.
Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що «Пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: 
по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;
з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;
з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;
з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;
з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;
з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону».
Таким чином, судом встановлено, що зміст наведених норм визначає загальні умови призначення пенсії на пільгових умовах, тобто наявність певної вислуги календарних років, що обраховується з урахуванням спеціального законодавства та можливого врахування додаткових окремих періодів, відповідно правил, визначених ст. 17 даного Закону.
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 17-1 Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що  «Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України».
Так, відповідно «Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 встановлено, що « 3. До вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: …г) один місяць служби за сорок днів:…час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби;…».
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, що передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу  роботи працівників певної категорії для реалізації права на призначення різних видів пенсій і основним актом, на підставі чого здійснюється таке регулювання є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Можливість пільгового обчислення  періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і повинно пов`язуватися не з категорією працівників, а зі спеціальним статусом, якого особа набула після проходження військової служби у визначений період часу,   і така можливість передбачена постановою КМУ № 393.
Таким чином, судом встановлено, що окрім актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті акти, що передбачають  пільгове обчислення періоду проходження військової служби для зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення різних видів пенсій.
Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 р. по справі № 750/9775/16-а.
Крім того, судом встановлено, що при подачі апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір 1  152,60 горн, що підлягає стягненню з відповідача по справі.
Враховуючи докази у справі та законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду – скасувати та прийняти нову постанову, про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 315, 317,  321, 322КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1   задовольнити.
Рішення  Дніпропетровського   окружного адміністративного суду від 13.01.2020 р.  - скасувати та прийняти нову постанову.
Визнати бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області  щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб»  протиправною.
Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області  призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 04.10.2018 р., виходячи з вислуги років -  28 років 10 місяців 15 днів.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області  на користь ОСОБА_1 судовий збір 1  152,60 грн.
                    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржене до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня викладення повного тексту постанови.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

          Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
 Суддя                                                    Л.А. Божко