УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/12991/17
Провадження № 22-ц/4820/900/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 червня 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.,
секретар судового засідання - Чебан О.М.,
з участю апелянта та його представника, відповідача та його представника, 

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2017 року, суддя Палінчак О.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,

встановив:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Позовна заява мотивована тим, що з 17 січня 1998 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час спільного подружнього життя за спільні кошти ними було придбано майно, яке вони у добровільному порядку поділити не можуть.
ОСОБА_2 просила визнати за нею право власності на 1/2 частини: земельної ділянки, площею 0,0804 га, з цільовим призначенням для садівництва, розташованої за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Гораївка, кадастровий номер 6822455600:05:004:0005; садового будинку, загальною площею 41,5 кв.м., що розташований за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Гораївка , садово-городній кооператив « Натураліст »; земельної ділянки площею 0,0635 га, з цільовим призначенням для садівництва, розташованої за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Гораївка, кадастровий номер 6822455800:05:004:0003; нежитлових приміщень, загальною площею 418,9 кв.м., розташованих у АДРЕСА_3 ; автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
У липні 2017 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення вказаного позову.
Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити виконання рішення суду, оскільки існує ймовірність відчуження спірного майна відповідачем. За таких обставин ОСОБА_2 просила суд забезпечити її позов до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача на загальну суму 5844161 грн.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2017 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_3 . 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , який не брав участі у розгляді справи в суді першої інстанції, просив вищевказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви відмовити. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції вирішив питання про його права та інтереси та вказав, що в оскаржуваній ухвалі відсутні посилання на наявність конкретного майна у ОСОБА_4 на яке накладається арешт, а тому неможливо визначити реальну належність майна відповідачу, відповідно не з`ясовано чи розмір забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам. Вказав, що ОСОБА_4 є його боржником, відтак суд, наклавши арешт на усе майно ОСОБА_4 без з`ясування обсягу такого майна та його вартості, порушив його права як стягувача.
ОСОБА_3 у своєму відзиві проти апеляційної скарги заперечив, вказав, що позовною заявою жодні права та інтереси апелянта не порушуються. Суд першої інстанції наклав арешт на майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а не приватною власністю ОСОБА_3 . Крім того вказав, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 04 квітня 2018 року скасовано арешт щодо земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_3 .
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 04 травня 2018 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2017 року.
Постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 04 травня 2018 року скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
В суді апелянт та його представник підтримали доводи апеляційної скарги. Відповідач та його представник проти апеляційної скарги заперечили, підтримали оскаржувану ухвалу суду. 
Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом першої інстанції встановлено, що в липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Одночасно позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_3 .
Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Вказаний висновок суду не в повній мірі обґрунтований з огляду на наступне.
Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову суд першої інстанції не врахував, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2016 року в справі № 686/9478/15-ц позов ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу в розмірі 266000 грн., 3 % річних - 28662,30 грн., розмір облікової ставки НБУ 129896,30 грн., судові витрати - 3126,80 грн. та судовий збір на користь держави 3654 грн. 
Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 15 серпня 2016 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2016 року в частині стягнення судових витрат скасовано. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с. 42-45).
Постановою Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 17 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №686/9478/15-ц, виданого 14 вересня 2016 року Апеляційним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 266000 грн., 3 % річних в сумі 28662,30 грн., розміру облікової ставки НБУ в сумі 129896,30 грн., усього 424558,60 грн. (а.с. 46).
Постановою Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 26 вересня 2016 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_4 (а.с. 56).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (рішення ЄСПЛ «Beles and others v. The Czech Republic», 12/11/2002, § 49).
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.
Згідно з ч. 3 ст. ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.03.2019 року у справі № 824/239/2018).
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.04.2019 року у справі № 308/3824/16-ц.
Також у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 569/2011/18 зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Оскаржувана ухвала суду вищевказаним вимогам не відповідає, оскільки судом першої інстанції не перевірено, у якій мірі можуть вжиті ним заходи забезпечення позову спричинити безпідставне та непропорційне звуження прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.
Враховуючи надані позивачем на підтвердження своїх вимог докази, суду належало пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також врахувати відповідність виду та обсягу забезпечення позову, який просила застосувати ОСОБА_2 її позовним вимогам.
Згідно вимог позовної заяви ОСОБА_2 , остання просила визнати за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0804 га з цільовим призначенням для садівництва, що розташована за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Гораївка, кадастровий номер земельної ділянки 6822455600:05:004:0005, Ѕ частину садового будинку загальною площею 41,5 кв.м, що розташований за адресою:  Хмельницька область, Кам`янець -Подільський район, с. Гораївка, садово-городній кооператив «Натураліст», Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0635 га, з цільовим призначенням для садівництва, що розташована за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Гораївка, кадастровий номер земельної ділянки 6822455800:05:004:0003; Ѕ частин нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 418,9 кв.м.; Ѕ частини автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 100» державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами ) НОМЕР_3 (а.с. 3 на звороті).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач стверджує, що вищевказане майно ОСОБА_3 набув у період перебування з нею у зареєстрованому шлюбі (а.с. 9, 10, 11-16). Відтак, враховуючи зміст та обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_2 , з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, позов підлягає забезпеченню шляхом накладення арешту на спірне майно, яке є предметом позову.
Положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Зважаючи на встановлені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, не врахувавши обсягу позовних вимог, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_3 , а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 липня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу. 
Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.
Накласти арешт на нижченаведене майно ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ):
-земельну ділянку площею 0,0804 га з цільовим призначенням для садівництва, що розташована за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Гораївка, кадастровий номер земельної ділянки 6822455600:05:004:0005;
-садовий будинок загальною площею 41,5 кв.м, що розташований за адресою:  Хмельницька область, Кам`янець- Подільський район, с. Гораївка, садово - городній кооператив «Натураліст»;
-земельну ділянку площею 0,0635 га з цільовим призначенням для садівництва, що розташована за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Гораївка, кадастровий номер земельної ділянки 6822455800:05:004:0003;
-нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 418,9 кв.м.;
-автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 100», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 17 червня 2020 року.

Судді:                                                                        Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко