Справа № 304/698/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        11 березня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.
з участю секретаря судового засідання: Терпай С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Маріаш Мирослав Іванович на заочне рішення Перечинського районного суду ухваленого 23 липня 2019 року головуючим суддею Шешеня М.О. в справі за позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та збільшення розміру аліментів,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулася у суд з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 28 липня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей, а саме сини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачкою та майже повністю перебувають на її утриманні. Однак, подружнє життя у них не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, що призводило до частих непорозумінь та сварок, внаслідок чого вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства більше ніж два роки. Крім цього, у 2018 році позивачка змушена була звернутися до Перечинського районного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхніх дітей, оскільки такий повністю самоусунувся від батьківських обов`язків. Після чого судом було винесено судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час виходить по 1013 грн. 50 коп. на кожну дитину. Однак за ці кошти позивачці важко утримувати та забезпечувати дітей всім необхідним, при цьому, старший син дуже хворіє і вона змушена витрачати багато коштів на його лікування. На прохання позивачки допомогти хоч якось, окрім аліментів, відповідач говорить, що платить аліменти і не зобов`язаний більше нічого ані їй ані дітям, хоча має можливість допомагати позивачці утримувати їхніх дітей та сплачувати аліменти більше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину, оскільки ніяких утриманців більше не має, постійно працює за кордоном, де отримує не малі кошти. За таких обставин, просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_5 », залишити синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на подальшому проживанні та вихованні при ній, а також стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання їхніх дітей у розмірі 2000 на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Заочним рішенням Перечинського районного суду від 23 липня 2019 року позов задоволено.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. 
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишено прізвище « ОСОБА_5 ».
Дітей, а саме синів – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено проживати при матері – ОСОБА_2 . 
Змінено (збільшено) розмір аліментів на утримання дітей, а саме синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначеного судовим наказом Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 серпня 2018 року, на 2000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення такими повноліття.

Ухвалою Перечинського районного суду від 13.12.2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

На заочне рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду в частині збільшення розміру аліментів скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні даних вимог. В обґрунтування скарги посилається на те, відсутні підстави для збільшення розміру аліментів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали цивільної справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволення позовної вимоги про збільшення розміру аліментів, то колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині в межах доводів апеляційної скарги.

Встановлено, що 28 липня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 було зареєстровано шлюб (а.с.6). 

Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей, а саме сини – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11), та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Судовим наказом Перечинського районного суду від 23 серпня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей, а саме синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 17 серпня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.30, 31).

Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З аналізу даних норм слідує, що підставою для зімни розміру аліментів є зміна сімейного чи майнового стану одного з батьків, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, яка сталася виключно після ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Однак, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що після ухвалення судового рішення (судового наказу) настала одна з вищезазначених обставин, яка могла б слугувати підставою для збільшення розміру аліментів.

При цьому посилання позивачки на те, що старший син дуже часто хворіє, на що витрачається багато грошей, нічим не підтверджено.

Інші обставини, наведені в позовній заяві також не можуть свідчити про зімну сімейного чи майнового стану позивача в сторону погіршення після ухвалення рішення про стягнення аліментів. А саме по собі посилання на те, що стягуваних згідно судового наказу аліментів не вистачає для утримання та забезпечення дітей, не може слугувати достатньою підставою для збільшення розміру аліментів.

Загалом колегія суддів констатує, що матеріали справи не містять достатніх підстав для зміни розміру аліментів, а отже дана позовна вимога ОСОБА_2 не може бути задоволена судом.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню в цій частині та прийняття іншого судового рішення про відмову у задоволенні такої позовної вимоги.

Оскільки за пред`явлення даної позовної вимоги ОСОБА_2 була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір понесений ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги підлягає компенсації за рахунок держави.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

постановив:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1  в інтересах якого діє адвокат Маріаш Мирослав Іванович, задовольнити.

Заочне рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 липня 2019 року в частині задоволеної позовної вимоги ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, скасувати, та прийняти в цій частині вимоги постанову про відмову в задоволенні позову.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1152,60 грн. сплачений за подання апеляційної скарги згідно квитанції №0.0.1597092986.1 від 27 січня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 18 березня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді