Справа № 461/10052/19                                Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є. 
Провадження № 33/811/351/20                  Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       27 травня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 адвоката Кітова О.В., розглянувши апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на постанову Галицького районного суду м. Львова від 20 лютого 2020 року, 

встановив:

цією постановою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 472 МК України - закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №4222/20900/19 від 06 листопада 2019 р. товар, - повернуто ОСОБА_1 після проведення митного оформлення або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було вивезено. 
Згідно постанови, згідно з протоколом про порушення митних правил №4222/20900/19 від 06 листопада 2019р., 06.11.2019 р. близько 06 год. в зону митного контроль окремою смугою руху митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС прибув рейсовий автобус марки «SETRA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , то слідував по маршруту «Лодзь-Рівне». Перед початком митного контролю водію та пасажирам вищевказаного автобуса було видано для заповнення митні декларації та роз`яснення митні правила. У ході проведення письмового декларування ОСОБА_1 заявив про відсутність у нього товарів, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та/або оподаткуванню митними платежами. Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №408» Львівської митниці ДФС. в ході проведення заходів з протидії незаконному переміщенню товарів через митний кордон України га ухиленню від сплати митних платежів згідно з наказом ДФС №716 від 09. 10.201 9. під час митного огляду автобуса в дорожній сумці, що знаходилась в багажному відділенні зазначеного автобусу без ознак приховування виявлено незадекларований за встановленою формою товар, а саме: - взуття жіноче зимове із замші марки «BEST BUT» - 17 пар. - взуття жіноче зимове із шкірзамінника марки «BEST BUT» - 13 пар. Після виявлення даного товару гр. ОСОБА_1 визнав даний товар своєю власністю. 
Органом митниці дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 472 МК України як незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню митними платежами.
Мотивуючи своє рішення суд в постанові, зокрема, вказав, що у ОСОБА_1 не було обов`язку щодо декларування товару, що ним перевозився, на загальну суму 351,69 Євро. Таким чином, дії ОСОБА_1 не містять складу порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, оскільки відсутня суб`єктивна сторона складу адмінправопорушення. 
Не погоджуючись з даною постановою представником Галицької митниці Держмитслужби подано апеляційну скаргу, в якій останній просить оскаржувану постанову скасувати гр. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста відсотків вартості предметів правопорушення у дохід держави, конфіскувати в дохід держави предмети вилучені протоколом про порушення митних правил № 4222/209000/19 від 06.11.2019, стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати у справі про порушення митних правил.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що законодавець передбачає декларування всіх переміщуваних товарів. Однак, оподаткуванню підлягають тільки ті що перевищують неоподатковувану норм переміщення через митний кордон України передбачену нормами ст. 374 Митного кодексу України. В законодавстві чітко прописаний обов`язок щодо вчинення або утримання від вчинення певних дій особою, а також правомірність її поведінки під час переміщення через митний кордон України, а саме - обов`язок особи задекларувати товари, що переміщуються нею через митний кордон України.
На думку апелянта, винесена судом постанова необґрунтована та не гарантує спричинення юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому.
Вважає, що для правильного та законного вирішення даної справи мають значення норми матеріального та процесуального права, якими повинен був керуватися Галицький районний суд під час прийняття рішення у справі. Одним із критеріїв якісного судового рішення є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто рішення, ухваленого судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового засідання та оціненими судом належним чином, а також рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Заслухавши пояснення представника Галицької митниці Держмитслужби, на підтримку апеляційної скарги, заперечення стосовно апеляційної скарги адвоката Кітова О.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
В суді апеляційної інстанції адвокат Кітов О.В. пояснив, що ОСОБА_1 був водієм, він не купляв товару, чеки на товар передали пізніше.
Відповідно до вимог ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Згідно ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На переконання апеляційної суду, при розгляді справи відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції дані вимоги законодавства дотримано. Висновок суду про відсутність у його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме переміщення товарів через митний кордон України шляхом недекларування, тобто не заявлення за встановленою формою точних відомостей про товар, ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин справи.
Такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та підтверджується доказами, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та відповідно проаналізував такі, а саме наданими суду фіскальними чеками, згідно яких було придбане взуття Best But в загальній кількості - 30 пар, їх сукупна вартість становить 1499,70 польських злотих. Курс НБУ станом на 06.11.2019 року у співвідношенні польські злоті до гривні та Євро до гривні становило: 100 злотих-643,971 грн., 100 Євро - 2746,0856 грн. Відповідно, 1499,70 злотих * 6,43971 грн. / 27,460856 грн. = 351,69 Євро. При цьому, маркування товару згідно висновку експерта від 12.12.2019 р. та фіскальних чеків наданих на такий аналогічні.
Згідно умов ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України визначені статтею 374 Митного кодексу України, а саме: товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.
Апеляційний суд погоджується з твердженням суду першої інстанції, що у ОСОБА_1 не було обов`язку щодо декларування товару, що ним перевозився, на загальну суму 351,69 Євро. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді даної справи, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 20 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                         Л.Я. Гончарук