УХВАЛА

15 червня 2020 року 
Київ
справа №160/6148/19
адміністративне провадження №К/9901/13458/20
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: 
суддя-доповідач - Гусак      М.Б., судді - Гімон М.М., Усенко Є.А., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (правонаступника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року  у справі №160/6148/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОВІП» до      Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа Державна казначейська служба України, про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОВІП» звернулося до суду з позовом, в якому просило: визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо прийняття рішення від 24 квітня 2019 року № 3695 про анулювання його реєстрації платником податку на додану вартість;   скасувати рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 24 квітня 2019 року № 3695 про анулювання такої реєстрації;  зобов`язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області поновити дію його реєстрації як платника податку на додану вартість з моменту анулювання, зі збереженням податкових показників у розмірі 52671560, 82 грн на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість; зобов`язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області надати необхідну інформацію та документи для поновлення реєстрації платником ПДВ Державній казначейській службі України для відновлення його рахунку зі збереженням податкових показників у розмірі 52671560,82 грн у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та повідомити його належним чином  у строк, передбачений законодавством;  зобов`язати Державну казначейську службу України відновити його рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість зі збереженням податкових показників у розмірі 52671560, 82 грн та повідомити належним чином  у строк, передбачений законодавством. 

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 10 жовтня 2019 року позов задовольнив.

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 25 лютого 2020 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року скасував в частині зобов`язання Державної  казначейської служби України відновити рахунок Товариства у системі електронного адміністрування податку на додану вартість зі збереженням податкових показників у розмірі 52671560, 82 грн та повідомити належним чином Товариство з обмеженою відповідальністю     «ОВІП»      у строк, передбачений законодавством. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня  2019 року залишив без змін.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (як правонаступник Головного управління ДФС у Дніпропетровській області) звернулося з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року у справі №160/6148/19 й прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі або направити справу на новий розгляд.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього     Кодексу     позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним.

Системний аналіз положень процесуального закону дає підстави вважати, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

Оцінивши предмет та характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, колегія суддів дійшла висновку про те, що ця справа є справою незначної складності.

Винятків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не вбачається. 

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 333 КАС України , колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня  2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року у справі №160/6148/19.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

  Судді:	 підпис	  М. Б. Гусак	
 	 підпис	 М. М. Гімон	
 	 підпис	 Є .А. Усенко